103 305 
ikke simplest forklares ved den Antagelse, at det udtagne Organ under dets abnorme 
Forhold hurtigt taber sin Kondensations-Evne — vi fristes til at sige: paa lignende Maade 
som de saarede Plantedeles Amid-Forogelse kunde sages forklaret? Roger!) skjelner 
mellem to Hovedtyper af Glycosuri, nemlig fremkaldte ved resp. «suractivité du foie» 
2: forhøjet Sukkerdannelse og «insulfisance hépatique», 9: utilstrækkelig Evne hos Leveren 
til at kondensere Sukker, Til første Type henregnes af Roger den ved Ætherisering o. |. 
fremkaldte Overproduktion af Sukker, en Opfattelse, der altsaa paa en Maade er den dia- 
metrale Modsætning af vor Antagelse, at Æther, Kloroform o. desl. i første Linie virker 
ved at nedstemme eller helt standse Kondensationsvirksomheden, altsaa ved at fremkalde 
en «insuffisance», dog maaske parret med en Ferment-Evne-Forogelse. 
Det kan selvfolgelig ikke overses, at Leverens Glycogen-Sukker-Spil iovrigt er 
paavirket af, eller reguleret ved, mange forskjellige Omstændigheder, f. Ex. ved de vaso- 
motoriske Nervers Forhold og ved mange andre Momenter, saasom Bugspyt-Kjertelens mær- 
kelige Indflydelse o.s.fr., og derfor maa siges at vere betydelig mere kompliceret end det 
tilsvarende Polysaccharid-Sukker-Spil i Planten; men vi nære dog det — maaske forfængelige — 
Haab, at de her forelagte Studier over Planters Stofskifte kunde indeholde et lille Gran af 
Interesse ogsaa for Studiet just af Levercellernes Fysiologi. 
3. Aandedrettets Forhold. 
Det mest i Ojne faldende Forhold ved de fra Moderplanten losnede umodne Fros 
Aandedret — 9: Kulsyre-Udskilning, som her alene er fulgt — er dette, at Kulsyreproduk- 
tionen i de første Par Døgn synker meget stærkt. Müller-Thurgau konstaterede”) en 
lignende Nedgang m. H. til Kartoffelknolde, der losnedes fra Moderplanten, og soger at 
forklare denne Nedgang ved Sukkerets successive Aftagen under Eftermodningen. Allerede 
i sit tidligere anførte Arbejde fra 1882 har denne Forf. gjentagne Gange betragtet Aande- 
drettets Livlighed som direkte afhengig af Sukkermengden i Knoldene, saaledes at ved 
aftagende Sukkermengde skulde Aandedræts-Virksomheden ligesom blive sat paa Sulte-Foder. 
Müller-Thurgau tilskriver i det Hele taget Sukkeret en overmaade vigtig Rolle i den 
hvilende Knold, f. Ex. ogsaa m. H. til Hvilens Iværksættelse, Varighed og Ophævelse, hvilke 
Forhold vi dog forst i den folgende Afhandling komme nærmere ind paa. I et tidligere 
Arbejde”) har jeg gjort opmærksom. paa, at Müller-Thurgau’s Anskuelse m. H. til 
Aandedrættets Forhold til Sukkermængden ingenlunde slaar til overalt, og givet Exempler 
paa samtidig Sukker-Forogelse og Respirations-Nedgang. Og hvad de modnende Organer 
1) P. d. anf. Sted S. 133. 
*) Landwirthschaftliche Jahrbücher, Bd. 14, 1885, S. 857. 
*) Untersuchungen aus dem bot. Inst. Tübingen, Bd. 1, 1885, S. 712. 
