376 104 
angaar, da tro vi ikke at Sukkermængden direkte afficerer Respirationens Livlighed stærkt, 
men derimod indirekte: den intensive Kondensation, som endnu sker i den forste Tid efter 
Losningen fra Moderplanten, maa aabenbart kreve et livligt Drifts-Stofskifte; naar Konden- 
sationsprocessens Livlighed aftager, synker ogsaa Aandedrættets. Dermed være dog ingen- 
lunde sagt, at Aandedrettet altid kan opfattes som Drifts-Stofskifle; vore egne Ætheriserings- 
forsog tale jo tydeligt nok derimod. 
Vi skulle dog ikke her fordybe os i Betragtninger over Aandedrettets Afhængighed 
af indre Tilstande, men kun betone, at en ensidig Fremhævning af et enkelt Moments, 
saasom netop Sukker-Rigdommens Indflydelse paa Respirationen, medforer en Fare for den 
rigtige Forstaaelse af Stofskiftets hele Regulering. Vi erindre her om Palladin's) An- 
skuelse, at Respirationen er proportional med Æggehvidestoffernes Mengde, 9: de «levende», 
ikke-fordojelige Æggehvidestoffers, en vistnok temmelig usikker Paastand, hvis Mening det 
tilmed er vanskeligt at blive klar over; og ligeledes kan her mindes om den velbekjendte 
Erfaring, at hos mere eller mindre indtorrede Plantedele er Vevenes Vand-Rigdom det, der 
væsentlig bestemmer Respirationens Livlighed. Kulsyre-Produktionen er da ikke simpelt hen 
afhengig af et enkelt eller nogle faa indre og ydre Faktorer, men Resultatet af en hel Rekke 
Processer, ved hvilke der utvivlsomt vil findes ret indviklede Regulerings-Foranstaltninger 
medvirkende. 
Med dette for Oje skal her da blot konstateres, at under Æther-Narkosen vil, saa 
fremt Dosis ikke er skadelig sterk, Plantedelene enten ikke vise synderlig forandret Kul- 
syre-Udskilning (svag Nedgang i alle Lupinforsog og hos de yngste Ærter; svag Forogelse 
hos de yngste Bygprover og maaske hos hvilende Kartofler) eller en betydelig foroget 
Udskilning (ældre Ærte- og Byg-Prover, Log og afskaarne Pilegrene). Som Eftervirkning 
er der altid — under Forudsetning af ikke dræbende Doser — iagttaget en sterk Kulsyre- 
Forøgelse, der f. Ex. hos Log og afskaarne Pilegrene har været enorm, og uden synlig 
Forbindelse med nogen Sukkerforogelse. 
Den ofte meget betydelige Forogelse af Kulsyre-Udskilningen, som Ætheriseringen 
medforer, i det mindste under Eftervirkningen, kunne vi ikke paavise nogen nærmere Aarsag 
til. Som det fremgaar af Log-Forsoget (XXXII, S. 60), er her ikke Tale om den Forklaring, 
at Ætheren selv skulde iltes til Kulsyre; i alt Fald kan paa ingen Maade hele det store, 
endnu efter mere end to Uger vedblivende Eftervirknings-Plus tænkes opstaaet paa denne 
Maade. Og i Lupin-Forsog XI, S. 37, hvor Torstof-Svindet ikke var større hos den æthe- 
riserede Prove end hos den ikke-ætheriserede, udsiger dette paa ingen Maade at Ætheren 
her har virket ved selv at iltes; thi som Analysen af Prøverne (S. 38) viser, er der hos 
de wtheriserede Fro sket en kjendelig Hydrolyse — baade Sukkermængden og, især, Amid- 
1) Revue générale de botanique, T.S, 1896, S. 225. 
