105 — 371 
Mængden er tillaget og andre hydrolytiske Spaltninger ere maaske ogsaa skete — hvad der 
selvfelgelig maa medfore en Vand-Binding, altsaa en Torstof-Forogelse, der helt eller delvis 
har maskeret det større Stoftab hos de stærkere aandende Frø. Vi komme da her til det 
Resultat, at i det mindste ikke det hele under Æther-Virkningen eller Eftervirkningen 
fremkalde Kulsyre-Plus kan forklares ved en Iltning af Ætheren. Sandsynligst er det vel, 
at Æther-Iltning slet ingen Rolle spiller — lige saa lidt som vi et eneste Øjeblik have 
tænkt paa en Æther-Assimilation til Forklaring af Sukker-Foregelsen under og efter Nar- 
kosen — thi Ætheren er som bekjendt meget resistent overfor selv stærkt virkende 
Reagenser. 
Richards!) fandt, at massive Vey saasom Kartofler, Gulerodder o. a., efter at 
vere saarede, hurtigt afgive et forholdsvis betydeligt Kvantum Kulsyre, der var fysisk 
bundet tilstede i disse Organer, en Kulsyre-Afgivelse, der dog aldeles ikke forklarer hele 
Saar-Virkningen. Den Analogi, der findes, og som Richards selv fremhæver mellem Ætherens 
Respirationen forogende ?) Indflydelse og Beskadigelsers tilsvarende Virkning”), fører Tanken 
hen paa Muligheden af en saadan pludselig «fysisk» Kulsyre-Afgivelse under eller efter 
Narkosen. Hos gronne Fro, der, idet de toges fra Planten, havde været gjennemskinnet af 
Lyset, er der dog neppe Grund til at tro paa Tilstedeverelse af nogen nevneverdig Mengde 
absorberet Kulsyre, som man derimod nok kan forstaa hos ikke-gronne, massive, under- 
jordiske Organer. Og en saadan Kulsyre-Frigjorelse under eller efter Narkosen vilde vel 
ogsaa kun repræsentere en Brokdel af det iagtlagne Plus. Sporgsmaalet lod sig vel bedst 
belyse ved Kulstof-Bestemmelser hos omhygeelig udtagne, bælg-fælles Prover; men det ses let 
ved Betragtning af Tallene i XI, S.38, at de Kulstof-Diflerenser, der ved slige Analyser komme 
i Betragtning, ere saa smaa, at Analysefejlene let gjore Resultaterne usikkre, hvad der da 
vilde nodvendiggjore hele Rekker af Analyser for statistisk at kunne diskutere Sagen. Der 
er dog saa meget mindre Grund til en slig besverlig Behandling af denne forholdsvis 
underordnede Sag, som de anstillede Betragtninger — og ganske serlig Analogien mellem 
Saarvirkning og Æther-Eftervirkning — gjøre den Opfattelse berettiget, at vi her have en 
Virkning, som man ikke kan give nogen i snevrere Forstand kemisk Forklaring af, men 
som nermest maa vere et Udtryk for en Regulerings-Forstyrrelse eller -Forskydning i Planten. 
1) Paa det S.79 anforte Sted. 
2) Se Laurén's omhyggelige Arbejde «Om inverkan af eteränga på groddplantors andning». Diss. Hel- 
singfors 1891, der danner en Fortsættelse af Elfving's herhen hørende Studier (Öfversigt af Finska 
Vetensk. Soc. Förh. Bd. 28, 1886). Her er dog ikke Ætherens Eftervirkning prøvet, der for os 
staar som det med Saarvirkningen analoge. Ogsaa Lauren kan — lige som Elfving — ingen 
bestemt Grund finde til Forklaring af Ætherens ved middelstærke Doser oftest Aandedrættet paa- 
skyndende Indflydelse. 
Ogsaa min Paavisning (Unters. aus d. bot. Inst. Tübingen, Bd. 1, S. 691, 1885) af hoje Ilttryks stærke 
positive Eftervirkning paa Respirationen horer her hen, hvad Richards meget rigtigt ser. Om 
Opfattelsen af Sagen se ogsaa her S. 79. 
D. K. D. Vidensk. Selsk Skr., 6. Række, naturvidensk. og math. Afd, VIII. 5, 49 
