380 108 
gjælder dette i de mangfoldige Tilfælde, hvor Organismen reagerer kontrært eller, som vi 
kunne kalde det, «oppositionelt» imod Paavirkningerne, som de udsættes for; f. Ex. naar 
en voxende Plantedel ved Drag netop gjør sin Væxt langsommere — men tillige udvikler 
fastere Væv!), eller naar en indespærret, f. Ex. indgipset Plantedel møder det udefra kom- 
mende Tryk med en enorm Forøgelse af sin Saftspending?), 0. s. fr.; alt sammen Forhold, 
som man for Planternes Vedkommende først i det sidste Decennium har lært at kjende 
eller dog først lært at vurdere bedre. 
Naar man da uden videre bruger Betegnelser som «selvregulerende», «selvtil- 
passende» o. I. om Plantens hele Forhold overfor indre eller ydre Faktorer, saa ere disse 
og lignende Ord, og særlig Betegnelsen «Selvregulering» simpelt hen Udtryk for den 
Kjendsgjerning, at Planterne regulere deres hele Færd efter Livs-Forholdene. Planterne 
ere selvregulerende, og det ofte i meget fuldkommen Grad. Og lige såa lidt, som man 
nærer Betænkelighed ved at bruge Betegnelsen selvregulerende om Maskiner, Ventilatorer 
0.s.V., lige saa lidt er der Grund til Betænkelighed ved Anvendelsen af dette og lignende 
Ord om Planterne; der behøver ikke i fjærneste Maade at være knyttet vitalistiske Bag- 
tanker dertil®).. Og de nævnte Udtryk have tilmed den store Fordel at holde os stadig for 
Øje, hvor indviklede de Spørgsmaal ere, som Fysiologien skal kaste Lys over. 
Skjøndt der i alt dette ikke er noget som helst egentlig nyt, har jeg dog ment at 
burde præcisere den Stilling til Vitalisme og Teleologi, som indtages af den plantefysio- 
logiske Retning, hvortil vi nærmest kunne slutte os. Thi i den Diskussion om almene 
Love. Dette er dog ingenlunde Tilfældet. For Studiet af de Processer i eller Egenskaber hos 
Organismerne, ved hvilke disse overvinde (altsaa udføre Arbejde til Trods for) de almindeligt 
kjendte fysisk-kemiske Kræfter, saasom Tyngde, Osmose, kemisk Affinitet 0. s. fr, er selvfølgelig 
Kjendskabet til disse Kræfter ikke mindre vigtigt, end hvis Livsvirksomheden lod sig forklare 
umiddelbart af dem. Thi Kjendskabet til de Modstande, der overvindes ved Livsvirksomheden, er 
et meget væsentligt — og vel tilmed det lettest tilgjengelige — Led i Forstaaelsen af selve denne 
Virksomhed. Naar vi da f. Ex. maatte indrømme, at Stofskiftet kunde synes at foregaa til Trods 
for de kemiske Ligevægtslove, saa har ikke desto mindre Studiet af disse den aller største Betyd- 
ning for Forstaaelsen af Ejendommelighederne ved Stofskiftet og dets Regulering. Derfor burde et 
nogenlunde indgaaende Studium af den saakaldte fysiske Kemi være et væsentligt Grundlag for den 
plantefysiologiske Uddannelse. Desværre er dette yderst sjeldent Tilfældet. 
1) Sml. Hegler i Gohn’s Beiträge z. Biologie der Pflanzen, Bd. 6, 1895, S.383. Smil. ogsaa Beriehte 
d. math.-phys. Klasse d. K. Sachs. Wissenschaften. Sitzung vom ‘/12 1891. 
2) Pfeffer: Druck- u. Arbeitsleistungen durch wachsende Pflanzen, Leipzig 1895. 
Sml. Panum: Almindelig Indledning til Forelæsninger over Physiologi. Kbhvn. 1865, S. 62 
«Ogsaa en Dampmaskine kan vere forsynet med mangfoldige selvregulerende Indretninger, hvorved 
Ilden mindskes, naar Bevægelsen bliver for stærk o.s.v., uden at man derfor vil betragte Damp- 
maskinen som begavet med et selvstændigt Princip eller en Slags Sjæl.» Det er et slaaende Tidens 
Tegn m. A. til den forandrede Opfattelse af Plantelivets Natur, at vi nu, ved Betragtning af Plante- 
Stofskiftet, kunne bruge ganske tilsvarende Udtryk, som man for 30—40 Aar siden benyttede 
under Bestræbelser for at holde vitalistiske Anskuelser ude fra de dunklere Omraader af Dyr- 
Fysiologien. Den Gang «respekteredes» Planterne i saa Henseende næsten slet ikke. 
