111 383 
sesvis Ligevegtstilstand m. H. til Dyrets Udskilning af kvælstofholdige Nedbrydningspro- 
dukter"), hvad der utvivlsomt tyder paa, at disse Stoffers Produktion forløber nogenlunde 
jævnt, temmelig uforandret fra Dag til Dag, og at Legemets — resp. Blodets — Indhold 
af slige Stoffer er omtrent konstant. Af endnu større Interesse er Paavisningen af, al 
Blodet hos de hungrende Dyr vedblivende indeholder meget nær samme Sukkermængde ?), 
indtil det Tidspunkt indtræder, da Dyret bukker under, idet det afkjøles og dør. I alt dette 
ser man tydelig en Regulering af Stofskiftet, der medfører en vis, i det mindste tilnærmel- 
sesvis, Konstans i det i Omsætning værende Materiales Sammensætning. 
For Planternes Vedkommende omtales sædvanlig ikke noget lignende; men «ud- 
voxen» er da ogsaa et om Planten som Helhed sædvanlig ikke anvendeligt Begreb. Det 
forekommer mig dog, at hvilende Organer, samt de fra Moderplanten løsnede, ikke altfor 
umodne Frø, holdte i Mørke, nærmest kunne paralleliseres med voxne Dyr i Hungertilstand; 
Kimplanter, som saa ofte benyttes til Stofskifte-Undersøgelser, ere derimod i Virkeligheden 
Planter i en alt andet end Ligevægt og Ensartethed udvisende Overgangsperiode?). Se vi 
nu paa de eftermodnende Frøs Forhold ved længere Tids Henstand, saa finde vi ogsaa 
her en tilnærmelsesvis Konstans m. H. til Sukkerets og Amid-Kvælstoffets Mængde, hvad 
der tyder paa en Regulering af lignende Art, som den for de hungrende Dyr omtalte. 
Dette fremgaar i Grunden allerede af Forsøg som X, S.36 (Lupiner), hvis Sukker-Tal i 
fem Døgn kun forandres meget lidet: 46,6; 47,7; 48,6; 47,7 og 50,0, samt af Fig. 67), S. 89, 
der viser, at efter den Nedgang, der er et Udtryk for Kondensation af det fra Moderplanten 
tilførte Materiale, holder Sukkermængden sig nogenlunde paa samme Højde, trods det ved- 
varende Aandedrætstab. Det samme ses af omstaaende Figg. 13 og 14. 
Med Hensyn til Sukkeret er en udpræget Nedgang i de første Døgn synlig, derpaa 
en svag Opgang, og den sidste Del af Kurverne viser Sukkermængden konstant. Samtidig 
foregaar en Kulsyre-Produktion, ved hvilken der utvivlsomt bruges rask væk af Sukkeret. 
Er det muligt her at nægte en Regulering? Og gjør ikke Kurverne Fehl’s hele Form, baade 
i Fig. 13 og 14, Indtryk af at Begyndelses-Nedgangen gaar ligesom lidt for vidt, og at 
derpaa Sukkerproduktionen bringer Ligevægt — vandret Forløb af Kurverne — tilveje? 
Begge Kurver ligne en Baads Fart, hvor Roret snart lægges til Styrbord, snart til Bagbord 
indtil den rette Kurs naaes. Skulde der ikke være en dybere Tanke i denne Lighed? Vi 
Jvfr. Voit: Physiologie d. allgemeinen Stoffwechsels. Hermanns Handbuch d. Physiologie, Bd. VI, 
1. Theil S. 81 ff. 1881. 
Her citeret efter Kaufmann's Angivelser i Archives de physiol. T. 7, 1895, S. 385 (Chauveau's 
Undersøgelser). Med Henblik paa Henriques’ ovenfor anførte Undersøgelser bor «Sukker» her 
erstattes med «Sukker + Jecorin» eller «reducerende Substans». 
Hermed er selvfølgelig ikke ment, at der hos Kimplanter ikke ogsaa findes regulerende Virksomheder. 
I nærværende Afhandling ønske vi dog ikke at berøre disse Forhold nærmere. 
4) Fig. 7 er dels for kort, dels af et for uensartet Forsøg (sml. S. 54) til her at fortjene Opmærk- 
somhed. 
we 
