386 114 
bliver livligere, hvad der er stor Sandsynlighed for. Da Aandedrettet aabenbart repræsenterer 
et Sukker-Forbrug, maa der stadig, eller dog af og til, dannes Sukker, Ferment-Evnen 
er altsaa virksom; men den Mulighed er da til Gjengjeld ikke absolut udelukket, at Aande- 
dræts-Forbruget alene regulerer Sukkermengden; imidlertid: Regulering er der. — 
For den Tanke, at Reguleringen her og i beslegtede Tilfælde!) vesentlig 
finder Sted ved de to antagonistiske Virksomheder: Kondensation og 
Hydrolyse (foruden ved Aandedrettets Sukker-Forbrug, hvilket vi se bort fra som et 
specielt de kvælstoffrie Stoffers Mængde vedkommende Forhold?)) taler, foruden det her 
anførte, Müller-Thurgau'’s Paavisning*) af, at der tilbagedannes Polysaccharider hos ved 
Kulde sodgjorte og derpaa i Varme bragte Kartofler. Og af stor Betydning ere endvidere 
de af Morat*) udviklede Ideer om antagonistiske Virksomheder. Selv om Morat nærmest 
holder sig til den dyriske Organisme, og det saaledes , at Diskussionen af hans talrige 
specielle Exempler ikke umiddelbart lader sig overføre paa Plantelivet, have hans Betragt- 
ninger dog den storste Interesse ogsaa for plantefysiologiske Studier. Ved en Antagonisme, 
siger Morat, forstaar man et System af to Kræfter, der søge at ophæve hverandres 
Virkninger. Det er ikke svært at finde Modsætninger af denne Art i Organismerne; mere 
eller mindre indviklede Processer, svarende til denne Definition, ere tvertimod særdeles 
hyppige. Om end ved forste Blik en saadan Anvendelse af Krefter ikke synes 
videre okonomisk, forstaar man dog, at den er nodvendig for at kunne 
regulere Krefternes Virkninger nojagtigt og hurtigt og for at kunne opveje 
den ene Kraft med dens Modsætning. Saaledes er, i al Almindelighed og kortfattet udtrykt, 
den fysiologiske Forestilling om antagonistiske Virksomheder. Men saa snart man kommer 
1) Ligesom Chauveau i sit allerede nævnte Skrift hævder Almengyldigheden af sine ved Hungerforseg 
hos Dyr vundne Synspunkter, saaledes kunne vi vel ogsaa forestille os, at Betragtningerne angaaende 
de eftermodnende Fro og hvilende Organer kunne overfores ogsaa paa de endnu fra Moderplanten 
Nering modtagende, umodne Organer. 
Hvis vi havde fulgt Stofomdannelserne videre i Detaillen, end det her var os muligt, vilde vi rime- 
ligvis ogsaa finde en Regulering af Monosaccharid-Mengden; vore Tal modsige i alt Fald ikke dette. 
Her vilde da ventelig Respirations-Forholdene have særlig Betydning, og man vilde maaske finde 
liden Grund til ogsaa at antage en Monosaccharid-Kondensation til Rorsukker, Raffinose o. desl. 
Log-Forsoget (XXXII, S.60) er det eneste, hvoraf vi her maaske kunde drage Slutninger. I saa 
Henseende er det ejendommeligt, at middelsterke Ætherdoser ved kortvarigere Indvirkning og paa- 
folgende Eftervirkning i indtil 17 Dogn vesentlig viser sin Virkning ved den stærke Respirations- 
forogelse. Ved længere Indvirkning af samme Dosis stiller Sagen sig dog som typisk for de andre 
Objekters Total-Sukker ! 
Landw. Jahrbücher, Bd. 14, 1885, se især S. 872 ff. 
I Richet's Dictionnaire de physiologie, Paris 1896, T.1, Art. «Antagonisme» og den der angivne 
Litteratur. — Vi mene ikke at Morat er den, der forst har paavist Hæmnings- og Aktions-Virk- 
somhed hos Dyrene, men finde i hans særdeles orienterende, vel ogsaa en Del nye Synsmaader 
indeholdende, Artikel et velkomment Tilknytningspunkt til vore Anskuelser. 
[5 
oo 
= 
