115 387 
ind paa Enkeltheder, slaar en saa almen holdt Forklaring ikke til, og man maa da ud- 
finde de specielle Forhold ved de forskjellige Tilfælde eller Grupper af Tilfælde. Saa 
vidt Morat. 
I den Gruppe af Tilfælde, vi her nærmest have for Øje, antage vi da en Regulering, 
der umiddelbart er sat i Værk ved de antagonistiske Virksomheder, Kondensation og Hydro- 
lyse. Og netop den Omstændighed, at vi saa fortræffeligt kunne bruge disse to Virksom- 
heder som Momenter til Forstaaelse af Stofskifte-Reguleringen, er, synes det os, et ikke 
uvigtigt biologisk Argument for yor Antagelse af disse Processers Samtidighed. Det 
Hensigtsløse og Uøkonomiske, som maaske vilde støde de fleste bort fra denne Antagelse, 
svinder jo helt ved den fra Morat laante Betragtning. 
Fra et kemisk Standpunkt vil der næppe heller kunne gjøres principielle Indven- 
dinger mod Antagelsen af samtidige antagonistiske Virksomheder i selv samme Celle; og 
dette gjælder, hvad enten man vil betragte Cellen som et Aggregat af selvstændige Smaa- 
Organer (Altmann’s Granula o.lign.), eller netop gaa til den modsatte Yderlighed, nemlig 
at betragte det livsvirksomme Protoplasma nærmest som en Opløsning eller Emulsion 
(Berthold’s Ideer, Biitschli’ske Forestillinger 0. desl.). I første Tilfælde kunde man 
simpelt hen forestille sig de antagonistiske Virksomheder lokaliserede hver for sig i for- 
skjellige Smaa-Organer, og det maaske saaledes, at disse til forskjellig Tid kunde være 
virksomme i forskjellig Retning (sml. S. 84). I det andet Tilfælde — samt, hvis man, hvad 
der turde være det rigtigste, slaar Bro mellem disse Anskuelser og altsåa antager baade en 
vis Selvstændighed hos Cellens Organer og en vis Ensartethed, en principiel Overensstem- 
melse mellem Protoplasmaets forskjellige Dele — vil Sagen ikke heller være urimelig. Man 
vil da nærmest søge at parallelisere Kondensations- og Hydrolyse-Virksomhederne med 
saadanne reciproke Reaktioner, som de sammensatte Ætherarters Dannelse og Sønderdeling 
afgive klart belyste Exempler paa. 
Vi erindre her om Berthelot's og Pean de St. Gilles” Undersøgelser, der 
efter Ostwald's kritiske Fremstilling") bevise, at hvor Alkohol, Syre, deres Æther og 
Vand samtidig ere tilstede, der sker samtidig de modsatte Reaktioner: Ætherartens 
Dannelse (af Syre og Alkohol under Udtrædelse af Vand, altsaa en Kondensation) og Til- 
bagedannelse af Alkohol og Syre (ved at Ætherarten sønderdeles under Vand-Binding, altsaa 
en hydrolytisk Proces). I Ostwald’s fængslende Værk .vil man finde en indgaaende Rede- 
1) Ostwald: Lehrbuch d. allgemeinen Chemie, 2te Aufl. Bd. Il. 2ter Theil, 1896, S.79. At denne An- 
tagelse har faaet almindelig Tilslutning hos de paa dette Omraade arbejdende Kemikere, fremgaar 
bl.a. af Emil Petersen's Afhdl.: «Om Reaktionshastigheden ved Methylætherdannelsen» (K. D. Vid. 
Selsk.’s Skrifter, 6te R. nat.-math. Afd. VII, 10). Da van't Hoff's saakaldte «kondenserede Systemer» 
(sml. Ostwald, p. d. anf. Sted, S. 154) utvivlsomt ville vise sig af særlig stor Interesse for den fysio- 
logiske og biologiske Forskning, maa her fremhæves, at vi i denne Sammenhæng, saa vidt vi se, 
ikke have Brug for en Betragtning af dem. 
50° 
