ligeledes er det sædvanlige hos Gastropoderne — med en lav kraveformig Bræmme paa 
Dyrets Underside bagved Foden. Paa venstre Side er Kapperanden, paa det Sted hvor den 
gaar over i den nævnte Bremme, forlænget til en kort Snip. Paa højre Side findes 
omtrent paa det tilsvarende Sted en kort halvrendeformig Tud og ved Siden af (udenfor) 
denne en paa Spiritusexemplarer trekantet, flad, tilspidset tentakellignende Fremragning. 
Det er aabenbart denne sidste, der paa det levende Dyr kan udstrækkes som en lang Ten- 
takel, og som af A. Agassiz omtales og afbildes under Navnet «siphon»”); den er allerede 
af O. Fabricius bleven meget godt beskreven”). Jeg formoder at Tentaklen virkelig (som 
Fabricius mener) er et Slags Føleredskab, medens Tuden rimeligvis har den Funktion at lede den 
i Gjællehulen dannede Slim (se nedenfor) og Exkrementerne ud af denne. Den lille Snip paa 
venstre Side er rimeligvis betinget af Skalmundingens Form, der netop paa det tilsvarende Sted 
(foroven, naar Skallen orienteres paa den for spiralsnoede Sneglehuse sædvanlige Maade, — 
paa Grænsen af Labium og Labrum) har en skarp Vinkel, og den har næppe nogen særlig Funktion. 
Hos Hyalæiderne er Kappehulen ventral; den aabner sig bagved det bageste 
Fodafsnit med en bred Munding; Kappens Rand fortsætter sig paa Rygsiden med en smal 
kraveformig Bremme, ganske lig den, der hos Limacinerne findes paa Bugsiden. For- 
holdet er altsaa lige det omvendte af hvad vi finder hos Limacinerne. 
Denne kapitale Forskjel i Kappehulens Lejring hos de to Familier har naturligvis 
forlængst tildraget sig Naturforskernes Opmærksomhed, men man er gaaet vel let hen over 
den, noget der utvivlsomt for en Del skyldes den Omstændighed, at Limacinernes Bygning 
hidtil kun i ringe Omfang er bleven studeret, og en Forstaaelse deraf er hidtil ikke opnaaet. 
Af de faa Forfattere, der har drøftet Spørgsmaalet om Forholdet mellem den dor- 
sale Kappehule hos Limacinerne og den ventrale hos Hyalæiderne, skal her kun Souleyet 
og Grobben nævnes. Begge Forfattere behandler Sagen i stor Korthed og begge ind- 
tager ganske uafhængig af hinanden, egentlig ganske samme Standpunkt, om end dette 
udtales i lidt forskjellige Ord: Kappehulens forskjellige Lejring er formentlig en direkte Følge 
af at Hyalæiderne har en ret Skal og en ret Indvoldssæk, medens Limacinerne har en Spiralskal 
og en spiralsnoet Indvoldss&k°). Spiralsnoetheden, eller Ophævelsen af Spiralsnoetheden, 
medfører efter begge Forfatteres Opfattelse en Omlejring af Kappehulen, henholdsvis fra 
1) Se hans Meddelelser om Heterofusus retroversus (= Limacina balea), i: Gould, Report Invertebrata 
Massachusetts p. 506, Tab. 27. 
I Fauna Groenlandica p. 388 omtales Tentaklen paa følgende Maade (Lim. helieina) «Versus umbilieum 
testae, s. subtus ad angulum alarum excurrentem, cirrus mollis subulatus albus porrigitur admodum 
sensibilis, qui et vice tentaculi, et claui sub remigando, fungi videtur». Heller ikke den omtalte Tud 
synes at være undgaaet Fabricius’ Opmærksomhed, thi han fortsætter: »Pone illum tubulus longior 
apice ampliori orbiculari, quem pro meatu excrementorum habeo». 
Souleyet (Bonite Tome 2 p. 208—10) siger om Spirialis (Limacina) følgende: «Les Spiriales se, 
rapprochent tout à fait, par leurs caractères extérieurs, des genres précédents [Hyalæa, Cleodora]; 
on peut s’en faire une idée assez juste en les considérant comme des Cléodores dont la partie 
= 
& 
