Betragtning af de lo Gruppers, Limacinidernes og Hyalæidernes, Bygning viser, at Forskjellen 
i Virkeligheden er langt mere indgribende. 
I Virkeligheden maa man forestille sig, at Overgangen fra Limaciniderne til Hya- 
læiderne er gaaet for sig paa folgende Maade: For det første er Indvoldssækken rettet ud, og 
dernæst er den storre bageste Del af Dyret, indeholdende Tarmkanalen (undtagen Mund 
og Buccalparti), Leveren, den største Del af Genitalorganerne (undtagen Kjonsgangens 
yderste Del samt Penis), Hjærte, Nyre, Kappehule etc., og omgiven af Skallen, drejet 
180° omkring Dyrets Axe, medens det forreste Parti, bestaaende af Foden + Vingerne, 
Tentakler, Penis, Kjønsaabning, Buccalparti, Centralnervesystem, har bevaret sin oprindelige 
Lejring. Betragter man Dyret fra den forreste Ende har Bevægelsens Retning været den 
modsatte af Visernes paa et Ur"). Hvad der paa det bageste Parti af Limacinernes Legeme 
er Ryg er hos Hyalæiderne blevet Bug, hvad der er højre hos hine er blevet venstre 
hos disse, etc. 
Saa paafaldende det end kan synes, at der skulde være en saa gjennemgribende 
Forskjel i Delenes Lejringsforhold hos to Dyregrupper, der i Detaillen af deres Bygning 
staar hinanden saa nær som Limacinider og Hyalæider — saa nær, at Souleyet endog 
gjorde dem til Medlemmer af én Familie — saa viser dog en nøjere Analyse af deres Byg- 
ning paa det klareste, at Forholdet virkelig er et saadant. 
Særlig instruktivt er Genitalsystemets og Tarmkanalens Lejrings-Forhold?). 
Hos Limacinerne krydser den bageste Del af Tarmen (den Del der ligger Anus nærmest) 
den forreste Del, saaledes at hin ligger ovenpaa denne; hos Hyalæiderne findes en ganske 
lignende Sløjfe, men den bageste Del ligger her nedenunder den forreste. — Hos Lima- 
cinerne ligger den bageste Del af Tarmen til højre for Tyggemaven, og Anus aabner sig 
påa højre Side; hos Hyalæiderne ligger samme Del paa venstre Side af Tyggemaven og 
Anus aabner sig paa venstre Side. — Hos Limacinerne ligger Kjønskjertlens Udførsels- 
gang paa højre Side af Dyret, nedenunder den bageste Del af Tarmen og aabner sig langt 
fortil paa højre Side. Aabningen findes ogsaa hos Hyalæiderne paa højre 
Side, den befinder sig nemlig paa det forreste, ikke drejede Parti; den største Del af 
Udførselsgangen ligger derimod hos Hyalæiderne paa venstre Side ovenover Tarmens bageste 
Parti, men den nærmest Aabningen liggende Del af Gangen løber hen tværs under 
') Det følger af sig selv, at man ligesaa godt kunde sige, at den bageste Del af Legemet hos Hyalæiderne 
har bevaret sin oprindelige Lejring, og at det er den forreste Del som har drejet sig 180% omkring 
Dyrets Axe (naturligvis i modsat Retning). Det er kun de to Partiers relative Stilling, hvorpaa det 
kommer an. 
’) En Betragtning af de skematiske Figurer p. 21 vil lettere end mange Ord give en Forstaaelse af 
disse Forhold. 
