40 
deler Spirialis Eyd.-Soul. i flere, hvilket der for Tiden ikke synes at være tilstrækkelig An- 
ledning til. Da Limacina er det ældste Navn, maa altsaa «Spirialis» falde bort"). — Slægtens 
Karakterer falder derefter sammen med Familiens (se ovenfor). 
Oversigt over Limacina-Arterne. 
Skallen med forholdsvis brede Tværfurer adskilte 
wed! parallele: opstaaende ‘Kanter’... I... ... ann. L. helicina, 
Spira kort, Skallen bredere 
end lang. Som voxen sæd- 
vanlig uden Operculum. 
Største Dim. indtil 8mm. 
Overfladen af Skallen med fine 
ophøjede Kanter, der krydser hin- 
L. reticulata, 
anden ligesom Traadenei et Net. . SEERNES ES SES . - à . . =. 
2mm. Jang. 
Spira nedtrykt var ae oh eet tos L. inflata, 
1!/,mm. bred. 
HeleSkallenmed { ZL. balea, 
fine Spirallinier; | indtil 5’/2™™- lang. 
Skallen uden meget hojere L. trochiformis, 
saadanne Umbilicus end bred. {mm. Jang. 
Tværfurer, AR N L tydelig. 
RERO Spira ophøjet, Spirallinier kun 
dende Skulptur. kortere eller Hi date 
længere. lieus;  Skallen 
bredere end høj. L. Lesueurü, 
17/2mm. bred. 
Umbilieus næppe kjendelig. Z. bulimoides, 
Skallen o. dobbelt saa lang 
som bred. 2mm.] ang, 
1. Limacina helicina (Phipps). 
Schnecken Rotzfisch. Martens, Spitzbergische oder Groenlandische Reise Beschreibung, 1675, p. 129, 
Tab. Q, Fig. e. 
Clio helicina. Phipps, A Voyage towards the North Pole, 1774, p. 195. 
Argonauta arctica. 0. Fabricius, Fauna Groenlandica, 1780, p. 386. (Udferlig Beskrivelse og biologiske 
Notitser.) 
Den nordiske Kronjag. Samme, Om Hvalaaset, i: Nye Saml. af d. K. Danske Vidensk. Selsk. Skrifter 
1. Del, 1781, p. 567, Fig. 3 A—O. (Kun lidet mere end i F. Gr.) 
’), Det har derefter for os ingen væsentlig Interesse om Navnet Heterofusus Flem. bør foretrækkes for 
Spirialis eller ej (smlgn. Jeffreys, Brit. Conchol. Vol. 5, p. 115). Da jeg ikke har haft Adgang til 
Flemings originale Afhandling, og Sagen synes noget kompliceret, ter jeg iøvrigt ikke udtale nogen 
bestemt Mening derom. «Heterofusus» er ialfald yngre end + Limaeina», 
