| OU 
| © 
ialfald være af ringe Størrelse, Skallen bestaar af 6—-7 Vindinger. Den er mørk hornbrun; 
et enkelt Exemplar, der er noget mindre end de andre, er dog lysere (gulbrunt). Længden 
af det største Exemplar er 1%, 
Af denne Art foreligger der nogle faa Stykker, modtagne fra Hr. Poppe i Vegesack 
og tagne af Hr. Hendorff paa 17° 20° SBr. 102° 40° OL., 1/8 83, 9—12 Aften. 
Denne Art slutter sig nærmest til Z. bulimoides, som næst efter turritelloides er 
den mest langstrakte I,.-Art, som har en meget snever Umbilicus og den samme Indbugt- 
ning (om end mindre stærkt udviklet) paa Labrum. — Ligesom Z. reticulata er vor Art 
forsynet med et Net af ophøjede Linier paa Skallens Overflade, men de to Arter er iøvrigt 
meget forskjellige. Hos reticulata er Skallen ganske kort, de hinanden krydsende Linier 
er langt talrigere og finere og har et ganske andet Forløb (ingen af dem er parallele med 
Skalrerets Spirallinie), og Labrum mangler Indbugtning. 
Foruden de allerede omtalte Limacina-Arter foreligger der i Litteraturen Meddelelser 
om enkelle andre. Af disse er Limacina reticulata ?) (d’Orb.) ganske sikkert en god, selv- 
stendig Art, udmærket ved, at Skallen er «couvert à sa surface de stries légèrement sail- 
lantes qui se creusent régulièrement à la manière des mailles d'un filet»; skjendt Dyret 
ikke er ordentlig undersøgt, anser jeg det dog for temmelig utvivlsomt, navnlig paa Grund 
af Mundingens karakteristiske Form, at den hører herhen. Stille Ocean”). — Om den af 
A. Costa (i: Soc. R. d. Napoli. Rendic. d. Acc. d. Sc. nat. e mat. Anno 4, 1865, p. 125) 
beskrevne « Spirialis recurvirostra» er artsforskjellig fra reticulata, er maaske tvivlsomt. Den 
skal udmærke sig ved en længere Tud, ved at de opstaaende Kanter er takkede, samt ved 
at være noget større (31/2"" mod 2”). Middelhavet. — Utilstrekkelig bekjendt er « Spirialis 
Jeffreysir, Forbes & Hanley (Hist. Brit. Moll. Vol. 2, 1853, p. 386, PI. 57, Fig. 8), der næppe, 
som Jeffreys angiver, falder sammen med Limacina balea. — «Lémacina{?) cucullatan Gould 
(Wilkes’ Exped. Vol. 12, 1852, p.486, P. 51, Fig. 601, a—b), som er højrevendt, ser 
ikke ud til overhovedet at være nogen Pteropod. 66° SBr. 106° OL. 
1) Atlanta reticulata. D’Orbigny, Voy. Amer. mer. Moll. p. 178, Pl. 12, Fig. 32—35. 
Spirialis clathrata. Eydoux et Souleyet, i: Revue Zool. 1840, p. 138. 
Spirialis clathrata. Souleyet, Bonite, Vol. 2, p. 220, Pl. 13, Fig. 17—19. — Monogr. p. 64, Pl. 14, 
Fig 24—26. 
Efter at nærværende var gaaet i Trykkeriet, fandt jeg i en Samling Pteropoder fra Hr. Chierchia et 
Exemplar af denne Art, taget paa 13° NBr. 1329 VL.; Exemplaret var desværre defekt, idet kun 
en Del af Skallen hang ved Bløddelene. Det viste sig, at Dyret virkelig er en thecosom Pteropod, 
med Foden udviklet i Lighed med, hvad vi finder hos L. helicina (en lille Lap paa Vingens Forrand 
ete.); interessant er det næsten kredsrunde Opereulum (Tab. 3, Fig. 39 bis), som i Formen er ikke lidet 
afvigende fra de andre Limacina-Arters, hvis Operculum er bekjendt. Maskerne i Nettet paa Skallens 
Overflade er 6-kantede, 
