63 
Cleodora striata. Souleyet, Bonite, Tome. 2, p. 191, PI 8, Fig. 1—4. — Monogr., p.55, PI.6, Fig. 3 
Cleodora siriata. Pfeffer, i: Berlin. Mon. 1879, p. 239, Fig. 10—10 a. 
Tab. 5, Fig. 72 (Foden). 
Skallen er bagtil cirkelrund i Gjennemsnit, fortil noget fladtrykt (Tværsnillet ovalt). 
Den er bagtil let opadkrummet, ellers ret. Foruden den sædvanlige fine Tværstribning er Skallen 
desuden forsynet med regelmæssige Tværfurer (et Længdesnit af Skallens Væg er en Bølge- 
linie); disse Tværfurer er paa den bageste Del af Skallen finere, fortil grovere. Den bageste 
Ende af Skallen affaldende, fattes hos alle de Individer, jeg har set, saaledes at jeg 
ikke efter Autopsi kan beskrive Embryonalskallen; af de Figurer, som Fol (i: Arch. Zool. 
exp. gén., Tome 4, Tab. 5, Fig. 2—4) har givet af spæde Individer, ses det dog, at denne 
er afrundet for Enden ligesom hos Cl. virgula-acicula. Den ved Bagendens Affalden frem- 
bragte Aabning er lukket ved en Tværskillevæg — det eneste Exempel paa en saadan 
indenfor Sl. Cleodora. Skallen er tynd og skrøbelig. Det største Exemplar maalte 87", — 
Den forreste Vingelap er betydelig stærkere udviklet end hos de foregaaende, men svagere 
end hos nogen af de følgende; det bageste Fodparti er lille, men bredere end hos Cl. 
virgula-acicula. — I Radula (Tab.3, Fig. 24), fandt jeg 8 Tværrækker; Tornen paa 
Tenderne er kurtere end hos Cl. virgula (og acicula), det samme er ogsaa Tilfældet med 
Frynserne, der dog er længere end hos nogen af de følgende”). Kjæberne har den sæd- 
vanlige Bygning; der er 6 Volde i hver. 
Cleodora striata bør i en naturlig Opstilling have sin Plads mellem Cleodora virgula 
(-acicula) og subula (smlgn. Embryonalskallen, Vingerne, det bageste Fodparti, Radula- 
Tænderne). 
Af den efterstaaende Liste og øvrige foreliggende Data fremgaar det, at Cl. striata, 
som Flertallet af Hyalæider, er en i alle tropiske, subtropiske og varmt tempererede Have 
levende Pteropod. Den er i vor Samling repræsenteret fra hele Atlanterhavet fra nogle og 
30° NBr. til 29° SBr., fra den Bengalske Bugt, og fra Sydhavet. Den er vel bekjendt fra 
Middelhavet (c. 40° NBr.). Den forefindes ikke i Muscet fra noget meget betydeligt Antal 
Lokaliteter, men dette skyldes maaske blot dens Lidenhed og Skrøbelighed. 
1) Troschel (Gebiss d. Schnecken, 1. Band, Tab. 3, Fig. 3) har givet en højst uheldig Figur af et Radula- 
Led af nærværende Form, aabenbart tegnet efter et Præparat, paa hvilken Midttanden har været 
bøjet sammen paa tværs. 
