den nordlige Varietet; man kan endog i samme Glas, indeholdende Individer tagne paa 
samme Plet i Oceanet, finde dels typiske Exemplarer af denne Form, dels Exemplarer, der 
nærmer sig stærkt lil den brede Form, foruden adskillige Mellemtrin — og Variationen 
rammer ikke blot Sidekanterne, men alle de anførte Karakterer. Ogsaa den brede Form 
varierer betydelig, om end ikke saa stærkt som den anden. Hvorvel det derfor for det 
øvede Øje ikke vil være vanskeligt blandt et Antal Exemplarer, tagne i forskjellige Dele af 
Allanterhavet, at udpege for de fleste Individers Vedkommende, om de tilhører den nordlige 
eller den sydlige Varietet, saa vil det for enkelte Exemplarer være umuligt at gjøre dette. 
Angaaende de to Varieteters relative Udbredelse, bemærkes følgende: Det sydligste Punkt, 
hvorfra den nordlige Varietet haves, er 41° NBr.") (Gl. 45 og 46); Exemplarerne i Glassene 
Nr. 40—44 (fra 41°—42° N Br.) tilhører den sydlige Varietet, Nr. 1—39 derimod den nord- 
lige. Dennes Sydgrænse ligger altsaa ved 41°—42° NBr., paa hvilken Breddegrad begge 
Varieteter mødes, — mærkeligt nok, saa vidt man kan skjønne, uden at være skilte ved 
nogensomhelst naturlig Grænse, og uden at der er et Mellembælte, i hvilket en Mellemform 
optræder; den smalle Varietet har tværtimod det samme Præg paa sit sydligste Punkt som 
paa sit nordligste, og det samme gjælder den brede Varietet. Denne fortsætter sig dernæst 
gjennem hele Atlanterhavet — det er ogsaa den, der efter det Materiale, som jeg har haft 
for mig”), og efter hvad der ellers foreligger, alene findes i Middelhavet — ind i det 
Indiske Ocean, det Kinesiske Hav og den vestlige Del af det Store Ocean, uden 
kjendelig geografisk Variation. Jeg foreslaar for de to Varieteter Navnene angusta og lata. 
Fra den østlige Del af det Store Ocean foreligger der kun to Glas, hvert med 
flere Exemplarer, som er tagne paa nogle og 20°S. for Linien, Vest for Sydamerika (af 
Galathea-Exp.). Disse Exemplarer frembyder en ganske særlig Interesse; medens nemlig 
Exemplarerne fra det vestlige Stille Hav, ligesom ogsaa de fra det Kinesiske Hav, i en ud- 
præget Grad tilhører den brede Form, ligner disse fra det østlige Stille Hav ganske typiske 
Exemplarer af den smalle Varietet fra det nordlige Atlanterhav (den inderste laterale Kjøl 
var dog ikke ret kjendelig paa noget af Stillehavs-Exemplarerne). At den smalle Varielet er 
den herskende i den sydlige Del af det østlige Stille Hav, bekræftes ogsaa af d’Orbignys 
Angivelser i Voy. Amer. mer. Han adskiller i delte Værk tvende Varieteter af Cl. pyra- 
midata: «Var. A, très-élargi latéralement» (som det af Figurerne fremgaar er — vor Var. lata) 
og «Var B, presque pyramidale» (vor Var. angusta, se d'Orbigny's Figg. 25—29, Pl. 7); 
1) Nr. 64 (22° 50/N Br. 80° VL.), 1 Ex., ligner den nordlige Varietet og har allerede opnaaet en Størrelse 
af 13mm, hvorfor den næppe vilde være bleven til en «lata». Dette er det eneste Exempel paa en 
Forekomst af den smalle Var. udenfor den angivne Udbredningskreds, og som jeg formoder, en blot 
tilsyneladende; Lokaliteten er sandsynligvis urigtig. 
?) Nogle Excmplarer fra Messina, samlede af Dr. Leche, 1 fra Neapel (Stazione Zoologica), samt nogle 
ældre tørrede Specimina her i Samlingen, mrk. Palermo og Messina. 
