81 
En anden ner Slægtning af Cl. Andréæ er Cleodora Chaptalii Souleyet!). Den ligner 
hin i at besidde Tværfurer paa Ryg- og Bugside samt ved paa Rygsiden at have de samme 
5 Kjole, der dog, ligesom ogsaa Tverfurerne, synes stærkere markerede end hos vor Art; 
den har fremdeles den samme hvælvede Underside. Den adskiller sig fra Cleodora Andréæ 
ved at Siderandene er konkave og ved at Skallen er meget bredere (en Linie fra det 
ene Sidehjorne til det andet er ligesaa lang som Afstanden fra samme Linie til Skallens 
Bagende; hos vor Art forholder de samme Afstande sig til hinanden som 1 : 1,6); Mundin- 
gens Sidepartier synes ogsaa at vere snevrere end hos Cl. Andrée, og Skallen er mindre 
fladtrykt end hos denne. Længden er I9==, Souleyet tog Arten, i et enkelt Exemplar, 
ved Kap. 
Den lille, kun 27" lange, Cleodora eurrata Souleyet?), ligner meget Cl. Chaptalii. 
Den har samme almindelige Form, men er ganske glat, Mundingen er snevrere og Bag- 
enden stærkt opadkrummet. Det er ikke en Unge af en af foregaaende Arter; i saa Fald 
maatte dens Skal jo ligne det bageste, 27” lange, Stykke af Skallen af paagjældende, hvilket 
aldeles ikke er Tilfældet. Souleyet tog et enkelt Exemplar i «Atlanterhavet». 
10. Cleodora cuspidata (Bosc.). 
Hyalæa cuspidata. Bose, Hist. nat. d. Coquilles, Tome 2 (An. X [1802]), p. 241, Pl. 9, Fig. 5—7. 
Hyalea tricuspidata. *Bowdich, Elem. of Conchol. (1820), Pl.6, Fig. 1. 
Cleodora cuspidata. Quoy & Gaymard, Astrolabe, Zool., Tome 2 (1833), p. 384, Pl. 27, Fig. 1—5. 
Cleodora Lessonü. Rang, Monographie, PI. 5, Fig. 1—3. 
Cleodora euspidata. Souleyet, Bonite, Tome 2, p. 176, Pl. 6, Fig. 11—16. — Monogr. p. 48. 
Tab. 1 Fig. 2, Tab. 2 Fig. 13, Tab. 5 Fig. 87—88 (Skallen), Tab. 4, Fig. 51 (Embryonalskallen). 
Skallens Bagende er ligesom hos Cl. balantium og Andréæ bojet temmelig stærkt 
opefter (der er iøvrigt i denne Henseende nogen individuel Variation: hos nogle Exemplarer 
er Bøjningen stærkere, hos andre svagere). Undersiden er meget tydelig konkav fra Side 
til Side med en bred afrundet Længdekjøl, som bliver bredere og lavere fortil; denne Kjøl er 
betydelig bredere og stærkere udpræget end hos pyramidata, men smallere end hos balantium 
og Andréæ. Undersiden er fremdeles temmelig stærkt krummet efter Længden, med Konvexi- 
teten nedefter. Oversiden er tagformig med en særdeles tydelig, skarpt fremtrædende Midtkjøl, 
hvis forreste Del er ret, medens den bageste er krummet med Konkaviteten opad; paa hver 
Side af denne, nærmere Midten end Yderranden, bemærkes en tydelig, men dog svagere, 
afrundet Længdekjøl, og udenfor denne kan man endnu adskille en svagt fremtrædende 
Længdeforkøjning paa hver Side. Siderandene er krummede med Konkaviteten udad, den 
1) Bonite, Tome 2, p. 183, Pl. 7, Fig. I—5. — Monogr. p. 51, Pl. 13, Fig. 1—4. 
2) Bonite, Tome 2, p. 185, PI.7, Fig. 6—10. — Monogr. p. 52, Pl. 13, Fig. 5—10. (Fig. 9 synes iøvrigt at 
være en Kopi af PI.7, Fig. 15, i Bonite, som forestiller Skalenden af Cl. balantinm.) 
Vidensk. Selsk. Skr., 6. Række, naturvidensk. og math. Afd. IV. 1. 11 
