11. Cleodora pygmæa n. sp. 
Tab. 4 Fig. 57—57 bis, Tab.5 Fig. 90 (Skallen), Tab. 4, Fig. 50 (Embryonalskallen). 
Skallen er meget fladtrykt, omtrent ret. Sidekanterne, der er begrænsede af en 
flad Rand, er krummede med Konkaviteten udad, hos yngre Individer kun svagt, hos ældre 
stærkere: henimod Slutningen af Væxten bøjer de sig stærkere udefter; fortil ere de trukne 
ud i en kort Torn paa hver Side. Den flade Siderand er tykkere end den øvrige Del af 
Skallen. Naar man betragter Skallerne med Lupeforstørrelse, ser det navnlig hos ikke ud- 
voxne Exemplarer, ud som om Overlæben var begrænset af en stærkt festonneret Rand. 
Ved nøjere Eftersyn ses det dog, at den i Virkeligheden kun er lidet bugtet og at det omtalte 
Udseende skyldes den Omstændighed, at den yderste Del er meget tynd og ved en stærkt 
bugtet Linie skilt fra den øvrige, mere fortykkede Del af Skallen. Paa Rygsiden bemærkes 
3 brede, afrundede Længdekjøle; den største Del af Bugsiden indtages af en bred, flad 
Længdeforhøjning. Der findes ingen Tværfurer, men ret tydelige Tilvæxtstriber. Embryo- 
nalskallen er afgrænset ved en meget tydelig Indsnøring; den er ægformet, ikke tilspidset. — 
Det bageste Fodparti meget bredt som hos Cl. cuspidata og balantium. — Det største 
Stykke maalte 3*/4m™™. 
Den af de foregaaende Arter, som nærværende lille Form kommer nærmest, er, 
trods den store Forskjel i Habitus, C/eodora balantium. Særlig instruktiv i denne Henseende 
er Skalmundingens Form; et Blik paa Figg. 89 og 90 vil vise, hvor stor Ligheden er: vi 
finder hos C/. pygmæa den samme brede ventrale Længdeforhøjning som hos hin, de samme 
3 brede, afrundede dorsale Kjøle, de indsnevrede lige ud til Siden rettede laterale Dele af 
Mundingen. Den har den samme flade Rand paa Sidekanten, og Embryonalskallen har 
væsentlig samme Form. Den adskiller sig ved den konkave Sidekant, ved sin Fladtrykthed, 
ved Mangelen af Tværfurer og ved sin Lidenhed!). 
Der forelaa til Undersøgelse af denne Art et Antal Exemplarer (12— 14) udtagne af 
Maven af en Ommatostrephes Bartramii (uden Lok.); fremdeles et enkelt Exemplar fra 
Hr. Poppe, fra 10° SBr. 105725" ØL. (/ 83, Nat), samt endelig 16 Exemplarer fra Hr. Chier- 
chia, tagne paa 5° NBr. 115° VL. og 2 Expl. fra 0° 10°SBr. 88° 10‘ VL. Arten findes saa- 
ledes ialfald baade i det Indiske og det Store Ocean. 
1) Den Tanke ligger ikke fjærn, at nærværende lille Form kunde være Ungen til en anden Hyalæide; 
navnlig kunde man tænke paa de med fladrandet Sidekant forsynede Hyalæa-Arter, H. trispinosa og 
4-dentata. En nøjere Undersøgelse viser dog, at den ikke kan tilhøre nogen af disse, hvilket let 
ses ved en Betragtning af Fig. 58, der fremstiller det bageste Parti af Skallen af H. 3-spinosa i samme 
Forstorrelse som Fig. 57, Skallen af Cleodora pygmæa — og af Fig. 91, der fremstiller Arret efter 
det affaldne Parti af Skallen af H, 4-dentata i samme Forstørrelse som Fig. 90, Mundingen af Cl. 
pygmæa. 
