5 91 
I. inflexa: de findes saaledes sandsynligvis hos alle Medlemmer af Zyalwa B. Derimod 
har jeg ikke kunnet finde Spor til dem hos /. trispinosa!) ; og hos H. 4-dentata, det andet 
Medlem af Ayalea A, synes”) de ligeledes ganske at mangle. — Jeg tor ikke udtale nogen 
bestemt Mening om, hos hvilke Hyalæa-Arter Kapperandene kan skydes ud over Skallens 
Yderflade, idet jeg foruden hos H. tridentata kun har fundet dem saaledes udskudte hos 
H. longirostris. Men den Størrelse, som de tilbagetrukne Kapperande har hos de andre 
Arter af Hyalea B gjør det sandsynligt, at alle Arterne af denne Gruppe besidder samme 
Evne, som derimod, at dømme efter Kapperandenes Lavhed hos H. trispinosa og 4-dentala, 
vistnok mangler hos Gruppen A. 
Af Hyalæerne er trispinosa og 4-dentata langt nærmere beslægtede med Cleodora 
end de øvrige Arter. Dette viser sig i mangfoldige Punkter: den flade Siderand, Laasens 
mangelfulde Udvikling, Rygkjølenes Forhold, Endetornens kraftige Udvikling, Embryonal- 
skallens Form, Mangelen af Gjælle, Formen af det bageste Fodparti. Af de to nævnte, 
trods deres store habituelle Ulighed nær beslægtede, Arter staar maaske atter H. trispinosa 
Cleodorerne noget nærmere end den anden: Sidetornenes kraftige Udvikling, den meget 
ufuldkomne Laas, Undersidens svage Hvælving peger i denne Retning; dog er disse Karak- 
terer ikke af den Natur, at man med Sikkerhed tør slutte, at dens Affinitet til Cleodorerne 
er større end H. 4-dentata's. — Ganske forfejlet er det derimod, naar man i de mærke- 
lige fladtrykte Hyalæa-Arter (longifilis, lævigata etc.) har troet at kunne se Overgangsformer 
til Cleodorerne; som det senere (ved Omtalen af longifilis) udførligere vil blive udviklet, er 
disse Formers Lighed med Cleodorerne at betragte som blot og bar Analogi. 
Sluttelig maa jeg endnu gjøre en Bemærkning om det for Slægten valgte Navn. 
Hvis Abildgaards Angivelse, at Gioeni i 1783 har kaldt Forskäls Anomia tridentata for Ca- 
volina, er rigtig, kan der ikke være nogen Tvivl om, at delte Navn strængt taget har Prio- 
riteten som Benævnelse før nærværende Slægt. Naar jeg ikke desto mindre har bestemt 
mig til at benytte Lamarcks Navn /yalæa, saa ligger dette for det første deri, at denne 
Benævnelse har slaaet saa dybe Rødder, at det allerede af denne Grund synes heldigst at 
bevare det; og det er dernæst et Navn, der, saa vidt vides, ikke har fundet Anvendelse paa 
andre Dyreformer, medens derimod «Cavolina» af en stor Mængde Forfattere er blevet 
brugt som Betegnelse for visse nøgne Snegle. — Angaaende en Deling af Slægten Hyalæa 
i flere kan jeg henholde mig til de foran for Cleodora's Vedkommende gjorte Bemærkninger, 
der i det væsentlige ogsaa finder Anvendelse i nærværende Tilfælde. 
1) Baade hos H. trispinosa og Cleodora cuspidata er det Sted, hvor de to Kapperande bagtil løber 
sammen, trukket ud i en Proces (der er længst hos Cleodora cuspidata), svarende til Sidetornen. 
Denne Proces maa ikke forvexles med de omtalte Kappe-Vedhæng hos H. tridentata etc. 
2) Undersøgelsen af disse Forhold var, særlig ved en saa lille Form som H. 4-dentata, ikke ganske let 
paa det foreliggende Materiale, idet Dyrene sædvanlig var stærkt kontraherede. | 
12* 
