Kinesiske Hav. 
oS at eee Sn ee ee eee 
Nr. Bredde. Lengde. Samler ell. Giver. 
57 16° N. VT eu es RE (arb teh RE Andréa 1869 
58 PORN IT AO EE ME ter avs) scsi") ef + ses à Galathea-Exped. 
84a | 140 71h N. | 120° 13° Ø. | 1246, 8—11 Efterm. = 
CH Ek eater tt ESS Fa c Kinesiske Hav 15/6 46 — = 
Stille Ocean. 
16° N. 165° 0. | Nat Chierchia 
86 a 27117 S: 88° 52° V. | 23/347, 3—5 Efterm. | Galathea-Exped. 
ET |A) OO Gor Omtr. udfor Valparaiso 23-263 47 | —  — , Reinhardt 
6. Hyalæa tridentata (Forsk.). 
? Monoculus telemus. Linne, Syst. Naturæ, Ed. 12, Tome 1, Pars 2, p. 1059 (1767). 
Anomia tridentata. Forskäl, Descriptiones Animalium...qu& in itinere orient. observ. Hauniæ 1775, p. 124. 
— Icones Rerum Naturalium quas in itinere orientali depingi curavit. Hauniæ 1776. Tab.40, B, b1, b2. 
Cavolina natans. Abildgaard, i: Skrivter af Naturhist.-Selskab, 1. Bd., 2.Hefte. Kiebenhavn 1791, p. 175, 
Tab. 10. 
Hyalæa cornea. Lamarck, Syst. d. An. s. vert. 1801, p. 140. 
Hyalea pupilionacea. Bory de Saint-Vincent, Voyage, Tome 1, p. 138, Pl. 5, Fig. 1 A—F. 
Hyale Téniobranche. Péron et Lesueur, i: Ann. d. Mus., Tome 15, 1810, Pl. 2, Fig. 13. 
Hyalea Forskalü. Blainville, i: Dict. d. scienc. nat., Tome 22, p. 79. 
Hyalea Peronü. Blainville, 1. c., p. 80. 
Hyalea affinis. D’Orbigny, Voy. Amer. mer. Moll., p.91, Pl. 5, Fig. 6—10. 
Hyalea Forskalü. D'Orbigny, |. c., p.89, Pl. 5, Fig. 1—5. 
Hyalea tridentata. Souleyet, Bonite, Tome 2, p. 137, Pl. 4, Fig. 1—5. — Monogr. p. 35, PI. 12, Fig. 1—4. 
Hyalæa truncata. Krauss, Südafrikan. Mollusken (Stuttgart 1848), p. 34, Tab. 2, Fig. 12. 
Tab. 1 Fig. 8—9, Tab. 2 Fig. 19, Tab. 4 Fig. 66, Tab. 6 Fig. 100 (Skallen). 
Hos Hyalza tridentata er Skallens Underside langt mindre hvælvet end hos de to 
foregaaende Arter; Skallens Højde er ikke mere end ?/3 af dens største Bredde. De bageste 
Sidehjerner staar vel lidt stærkere ud til Siden end hos globulosa og gibbosa, men Af- 
standen mellem dem er dog ogsaa her kortere end Afstanden fra den ene Side af Skallen 
lil den anden længere fortil (om end forholdsvis større end hos hine to Arter). Spidsen af 
Endetornen mangler saa godt som altid; den resterende Del af samme er rettet omtrent 
lige bagud, den ved Spidsens Affalden frembragte Aabning er undertiden — men ingenlunde 
altid — lukket ved en tynd Tværskillevæg. Endetornen er kun paa et eneste af de fore- 
liggende Exemplarer hél; det viser sig da, at den største Del af Endetornen er ret, og at 
kun den bageste Del af den er krummet opad (se Tab. 4, Fig. 66). Den forreste Del af den 
hvælvede Underside gaar med en jævn Krumning over i den bageste Del, der sædvanlig er 
15* 
