Forskjellen mellem udprægede Individer af de to Varieteter er, som man af 
det anførte og af en Betragtning f. Ex. af Fig. 98a og / vil se, ganske betydelig, og en 
Tvivl om de to Formers Ret til at betegnes som særskilte Arter vil næppe kunne opstaa, 
naar man kun har typiske Exemplarer for sig. Men Studiet af et saadant større Antal 
sxemplarer fra forskjellige Lokaliteter som det, der har staaet til Raadighed ved den fore- 
liggende Undersogelse, viser, at de to Former er forbundne ved en Række Overgange. 
Fig. 98 a-l vil vise dette for Endetornens Vedkommende. De fremstillede Figurer er 
udvalgte af en længere Suite (paa 22 Omrids-Tegninger), som jeg ved en svag Forstorrelse, 
med Hjælp af Tegneprisme, har aftegnet for at erholde et paalideligt Materiale til Bedom- 
melse af Variationen (thi den direkte Sammenligning af et storre Antal Individer er ved 
Dyr af saa ringe Storrelse som de foreliggende ikke i alle Henseender tilstrækkelig paalidelig). 
Man vil af Figurerne se, at det ikke er muligt efter Endetornens Forhold at trække nogen 
skarp Grænse mellem de to Varieteter; der er i Virkeligheden en jævn Overgang fra den extre- 
meste longa til den extremeste data, hvad Figur-Suiten tilstrækkelig viser. Ikke bedre gaar 
det med den fra Rygkjolen hentede Karakter: der gives Exemplarer af Varieteten longa 
(jeg har netop set det hos Exemplarer, der heller ikke i Henseende til Endetornen er fuld- 
kommen typiske), som kun havde den meget svagt antydet, medens man paa den anden 
Side træffer Exemplarer af Var. lata med tydelige Spor af den. Ligesaa lidt afgiver Over- 
lebens Forhold skarpe Karakterer"), 
I Henseende til Udbredelsen er de to Varieteter temmelig strængt sondrede. 
Var. lala er i Atlanterhavet ikke taget nordligere end 26'/2° SBr.; syd for denne Bredde- 
grad er den derimod fundet meget jævnlig, nemlig paa ikke mindre end 11 Punkter, indtil 
37° 30'SBr. I det Indiske Ocean er den ligeledes meget udbredt (Gl. 10—28). Den er 
fremdeles taget temmelig hyppig i det Kinesiske Hav; desuden foreligger den fra et Antal 
Punkter i det vestlige Stille Ocean. Et enkelt Exemplar af den er endelig hjembragt 
af Galathea-Expeditionen fra 27° SBr. 88° 5% VL,; ogsaa d’Orbigny angiver at have truffet 
den i det østlige Stillehav (92° V. f. Paris, 30° SBr.). — Den største Del af de fore- 
liggende Exemplarer af Var. longa er tagne i det nordlige Atlanterhav fra 41° 35‘ NBr. 
lil 8° SBr.?). I det sydlige Atlanterhav, indenfor den Zone, hvor Var. lata hører hjemme, 
er den taget to Gange, nemlig paa 26/2? og 30° SBr.; fremdeles i et enkelt Exemplar 
paa 42° SBr. 30'/2° OL., sydost for Afrikas. Sydspids. Endelig har d’Orbigny den fra 
') Det kan her bemærkes, at d'Orbigny's Figurer. af «labiata» er tegnede efter et Exemplar af Var. lata, 
som staar paa Grænsen af longa; derimod er Souleyets Figurer af labiata tegnede efter et typisk 
Exemplar af Var. data, Begge lorfl's Figurer af inflexa er tegnede efter meget udprægede Exemplarer 
af Var. longa. 
*) Det er ogsaa denne (og kun denne) Form, som forekommer i Middelhavet (se Cantraine I. c., Gegen- 
baurs Pterop. u. Het., p. 211). 
