1. Cymbulia Per. & Les. 
Cymbulia. Péron et Lesueur, i: Ann. d. Mus., Tome 15, p. 66. 
Angaaende Slægtens Karakterer se foranstaaende Bemærkninger om Familien og 
nedenstaaende Beskrivelse af C. Peronii. 
Cymbulia Peronii Blainv. 
Cymbulie proboscidée. Péron et Lesueur, i: Annales d. Mus., Tome 15 (1810), p.69, Tab. 3, Fig. 10—11. 
Cymbulia Peronü. Blainville, i: Diet. d. Scienc. natur., Tome 12 (1818), p. 333. — Man. de Malacol., p. 481. 
Cymbulia Peroniü. Lamarck, Animaux s. vert., Tome 6, 1. Partie (1819), p. 293. 
Cymbulia proboscidea. Gray, Catal. Moll. Brit. Mus., Pterop. (1850), p. 25. 
Cymbulia Peronü. Souleyet, Monogr., p.68. (En udforlig Beskrivelse af Arten i Bonite, p. 226 fr., PI. 15 bis, 
Fig. 20—41). 
Cymbulia Peronü. Gegenbaur, Pterop. u. Heterop., p. 211, p. 40 ff. 
Tab. 4, Fig. 30 (Dyret nedenfra). 
Angaaende denne Forms Species-Navn bemærkes folgende. Den gaar sædvanlig 
under Navnet «Cymbulia Peronii Cuy.», men med Urette; thi Cuvier har ikke opstillet 
nogen Art af dette Navn. I Règne Animal, 1. Udg., 2. Bd., p. 380, hvortil Souleyet hen- 
viser, har Cuvier vel en Overskift «Les Cymbulies de Péron»; men dette er en Slægts- 
Betegnelse — «Pérons Slægt Cymbulia» (smlgn. samme Værk, p. 469: «Les Nucules de 
Lam.»). Vil man fremdeles benytte Navnet C. Peronii — hvortil jeg mener der kan være 
Anledning, da det ældre Navn proboscidea er gaaet i Glemmebogen og desuden er menings- 
løst og misvisende, da Dyret ingen Snabel besidder!) — maa det ialfald hedde: C. Peronii 
Blainville, der saa vidt vides, er den første, der har betegnet Arten med dette Navn. 
Den saakaldte Skal, som bestaar af en gelé-bruskagtig Masse (der er strukturløs 
og i kemisk Henseende skal være beslægtet med Chitin), har meget nær Form som en 
Toffel (dog er den største Del af Toffelens Forende solid). Den Side af Skallen, som kan 
sammenlignes med Undersiden af en Toffel, svarer til Dyrets Overside?), Toffelens Forende 
til Dyrets Forende. Forenden løber ud i en Spids, Bagenden er kløvet i to korte Spidser. 
Siderandene er besatte hver med en Række temmelig store Torne, Yderfladerne med 
Længderækker af finere Torne og med spredte Smaagryn. Skallens Længde er paa et 
Exemplar 567", 
1) Det er aabenbart et Exemplar med udkrænget Penis, som har givet Anledning til Navnet proboscidea 
(se Peron-Lesueurs Fig. 10). 
2) | Tilslutning til tidligere Forfattere betegnes hos Cymbulia og Tiedemannia den Side, som under 
Svomningen vender opad som Undersiden, den modsatte som Oversiden (uden Hensyn til at 
denne sidste ikke uden videre kan siges at modsvare Dorsalsiden hos Cymbuliernes nærmeste Slægt- 
ninge, Hyalæiderne). «Fore og «bag» giver sig derefter af sig selv. 
