Bun. 
5. Cliopsis Trosch. 
Cliopsis. Troschel, i: Arch. f. Naturg., 20. Jahrg., 1. Bd. (1854), p. 222. 
Clionopsis autorum. 
Kropvæggen er tyk, gelatinos, gjennemsigtig, pigmentlos; Indvoldsmassen er 
sluttet sammen Lil en langstrakt Nucleus, som strækker sig gjennem hele Krophulen (Af- 
standen fra Nucleus’ bageste Ende til Dyrets Bagende er mindre end Afstanden fra Siderne 
af den til Dyrets Overflade); Kroppen er næppe dobbelt saa bred som lang, bagtil saa 
bred som fortil, afrundet eller afstumpet. Hovedet er i Forhold til Kroppen meget lille, 
mindre end hos nogen af de foregaaende. De forreste Tentakler smaa. Vingerne af den 
sædvanlige Form, men overordentlig smaa (Vingeparret i udstrakt Tilstand næppe bredere 
end Kroppen) og muskelfattige. Foden er ligeledes temmelig reduceret; den bageste Flig 
har jeg kun med Vanskelighed kunnet se hos den ene af de to nedenfor beskrevne Arter 
(Cl. grandis), hos den anden ikke; derimod er de to læbeagtige Dele vel udviklede; imellem 
disse ses bagtil en lille (hos grandis ved en Længdefure tvedelt) Vorte, som ogsaa findes 
påa samme Sted hos Pneumodermon og Spongiobranchæa. — Gjæller skulde efter de 
foreliggende Angivelser mangle, men dette er urigtigt, idet der findes en Endegjælle, 
af ganske lignende Bygning som hos Pneumodermon; den er stærkest udviklet hos den 
nedenfor beskrevne nye Art, men ogsaa hos Cl. Krohnii er den fuldkommen tydelig. Den 
bestaar af en lav, membranøs, omtrent kredsrund Krave paa Dyrets Bagende, fra hvilken der 
udgaar fire lave, membranose, rette Kanter, to opefter, lidet divergerende, og to nedefter 
(ligeledes kun svagt divergerende); de laterale Dele af Gjællekransen er omtr. dobbelt saa 
lange som den dorsale og den ventrale (modsat Forholdet hos Pn., hos hvilken de fire 
Dele er omtrent lige lange). En Sidegjælle mangler ganske. — Det mærkeligste Træk i 
Dyrets Bygning turde være det, at Mundrøret er trukket ud til en ganske overordentlig 
Længde. Istedenfor det sædvanlige korte og vide Mundrør finder vi et langt tyndt, nærmest 
Mundaabningen lidt videre, men iøvrigt lige tykt, snevert, muskuløst, tarmagtigt Rør, der 
ligger i mange Bugter tæt sammenpakket i den forreste Del af Dyret; i oprullet Tilstand 
er det 2—3 Gange saa langt som hele Dyret. Ved sin bageste Ende gaar det over i det 
korte egentlige Buccalparli (med Radula, Kæbe og Krogsække); til dette slutter sig en 
tyndvægget Øsophagus, der, naar Mundrøret er helt udkrænget, antagelig maa kunne ud- 
strækkes til en Længde — dettes, da i modsat Tilfælde enten Maven maatte trækkes med 
ind i Snabelrøret eller Radula og Krogsækkene forblive indesluttede i dette — medens dog 
dets Anvendelse som Snabel synes nødvendig at afhænge af, at disse Dele kommer frem, 
da det ellers ikke er udstyret med Griberedskaber af nogen Årt. 
Sugeskaale (eller «Hovedkegler») mangler ganske. Radula har Formlen 
5—6.1.5—6; Midttanden har en længere Midtspids og to laterale Spidser; de laterale 
Tænder er ikke meget forskjellige i Længde (eller den yderste er alene kjendelig kortere end 
