15 247 
De under Overskriften v givne Tal ere, som ovenfor omtalt, Middeltallene af de i 
Tab. III angivne sammenhørende Værdier for v set mod mork og mod lys Baggrund. Som 
det ses, afvige disse alle i en Retning fra de beregnede; de ere alle for store. Der kan 
da ikke godt være Tale om, at denne Afvigelse skulde være en Tilfældighed. Fastholde 
vi nu foreløbig den Antagelse, at det er lykkedes os at eliminere Kontrasten ved den an- 
vendte Metode, saa betegne altsaa de fundne Afvigelser, at den Weberske Lov ikke er 
strængt gyldig, og tilmed vise de, i Samklang med Auberts Forsøg, at Forskelsmodtage- 
ligheden voxer med stigende Intensitet. Ti efter Webers Lov er: v? — d.h. Vi have 
derimod funden v? > dh, hvoraf folger: 
re eller 2 — 1 RZ altsaa u es 
d v d v d v 
hvilket var det, der skulde bevises, ti v>d og Forskelsmodtageligheden maales ved de 
angivne Brøkers reciproke Værdi. 
Saa sandsynligt nu end dette Resullat tager sig ud ved sin smukke Overensstem- 
melse med Auberts Resultater, saa lide vore Forsøg dog af den Ulempe, at de ogsaa 
kunne tillade en ganske anden Tydning. Man behøver nemlig blot at antage, at den 
variable Skive forandres mere ved Kontrasten mod den lyse end mod den mørke Baggrund. 
Hvis dette er Tilfældet, ville altsaa de lave Værdier, der faas ved Kontrasten mod mørk Grund, 
ikke fuldstændig kunne kompensere de høje Værdier, som den anden Kontrast foraarsager. 
Middeltallene af begge Forsøg blive da noget for høje, eller med andre Ord: den Weberske 
Lov kan have den strængeste Gyldighed, og dog vil man, paa Grund af Forsøgsomstændig- 
hederne, netop faa de Afvigelser, som vi her have fundet. At afgøre, hvilken af disse to 
Opfattelser der er den rette, er aabenbart kun muligt paa Grundlag af bestemte Forsøg 
over Lyskontrasten, men saadanne foreligge, saa vidt mig bekendt, endnu ikke. Hvis vi 
altsaa ikke ville blive staaende ved denne dobbelte Mulighed, maa vi underkaste Lyskon- 
trasten en kvantitåtiv Bestemmelse. — Denne Undersøgelse vil udgøre Indholdet af -det 
følgende Afsnit. 
Inden vi gaa over dertil skal jeg kun omtale, at de i Tab. III & IV behandlede 
Forsøg rimeligvis ikke ere ganske nøjagtige, idet de Baggrunde, mod hvilke Skiverne 
bleve sete, næppe altid have havt ganske den samme Lysning som de tilsvarende Skiver. Jeg gik 
nemlig oprindelig ud fra, at smaa Differenser, som paa Grund af Forholdene vare vanskelige 
at undgaa, ikke vilde have nogen væsenlig Indflydelse. Der var altsaa dog en Mulighed 
for, at de i Tab. IV givne Uoverensstemmelser mellem Teori og Erfaring ligefrem kunde 
hidrøre fra Unøjagtigheder. For at prøve denne Mulighed blev den tredje af disse Forsøgs- 
rækker gjort om med den størst mulige Nøjagtighed, og Resultatet blev da ogsaa et andet, 
men faldt just ikke ud til Fordel for den Weberske Lov. Vi fandt nemlig: 
