256 24 
Tiger VIII (fortsat). 
I = 56,83 I = 68,00 
| — ; Zn — : 
2 i—r A 5; i—r 
r 2 IR | —— r ı |2—r | — 
r | “pe 
18,5? H— 4,44! 3,14 |— 1,30 | — 0,298 185° H= 444) 3,14 ial 1,30 | — 0,293 
45,5° = 9,17! 6,03 | 344) 0,902 46° = 956| 6,03 | 3,53] 0,399 
64 © =12)01) 8,44 4,47 0,346 69,5° —13,93! 8,44 | 5,49 0,394 
103, 27 = 20517) A534 775,03 0,249 111° =21,6| 19,14 | 6,52 0,301 
135 © — 26,121 112078 5,39 0,206 152” 9 = 29,99 | 20,73 | 8,56 0,292 
159 © =30,59 | 25,19 540| 0,176 180° 34 5 25,19 9 82 0,270 
200 © —=3822| 31,89 | 6,33| 0,166 223 © —49,50/ 31,89 | 10,61| 0,250 
234 © —=44,55 | 38,97 | 5,58 | 0,125 210 Oo == 51535) 38,97 | 12.08 0,240 
265 © —50, | 48,09 |— 2,25 | — 0,044 299 © =56,61| 48,09 | 8,55/ 0,151 
300 © —56,83| 56,83 | 0 0 349 0° = 64,65| 56,88 |— 7,82 — 0,121 
| 360 © = 68,00 | 68,00 | O | O 
Da al Kontrast beror paa en Sammenligning af forskellige Størrelser, saa maa 
Kontrastens Styrke nedvendigvis blive — 0, naar den inducerende og reagerende Flade har 
= 0 forr = 1. 
Det er fremdeles en bekendt Sag, at en lys Flade ved Kontrast mod en mork selv bliver 
: 2 EN 
samme Lysning; dette fremgaar ogsaa tydelig af Tabellerne, idet — 
mørkere. Naar altsaa r > /, saa bliver @>r, altsaa i—r positiv, hvoraf da atter følger, 
i— 3 Hd : 2 
at Brøken — bliver positiv. Paa den anden Side bliver en mork Flade ved Kontrast 
mod en lys selv mørkere d. v. s. for r  Z bliver ©<r, altsaa i—r negativ og følgelig 
i—r 
ogsaa negativ. Herved forstaas Betydningen af de i Tabellen forekommende + og —. 
Og da, ifolge det udviklede, Kontrasten paa en Flade, der bliver lysere, maales ved en positiv 
Størrelse, medens Kontrasten paa en Flade, der formerkes, maales ved en negativ Størrelse, 
saa kunne vi altsaa i det følgende bruge Udtrykene positiv og negativ Kontrast om disse to 
Forhold. 
For at give et tydeligt Overblik over Forsøgene har jeg fremstillet disse grafisk. 
Tager man som Abscisse de fundne Værdier af 7, som Ordinater de tilsvarende Værdier af 
2 — 
FE AUS kan man for hver Verdi af 7 tegne en Kurve, der giver Kontrastens Variationer 
med r for den bestemte inducerende Grund. Paa denne Maade ere de 12 Kurver paa ved- 
fojede Tavle konstruerede. Som allerede tidligere bemærket, ere Kurverne ikke fuldstændige, 
da vi paa Grund af Tidens Korthed kun have udført de nodvendigste Bestemmelser. — Vi 
gaa nu over til at udvikle de forskellige Love, der vise sig ved en Betragtning af Kurverne, 
og som nærmere lade sig konstatere ved Hjælp af de fundne Tal. Det er iøvrigt ikke min 
Hensigt i det folgende at søge alle de Love, som muligvis lade sig udlede af Forsøgene; 
