15 279 
nedefter. Paa Arcus i Vertebræ sacrales fremtraadte Forbeningerne som to Rækker smaa 
trekantede Plader, 5 i Tallet paa hver Side af Rygradens Midtlinie. 
Paa Arcus posterior atlantis havde der dannet sig en tydelig Artikulationsflade med 
Condyli ossis occipitalis, forlængende sig udad for at danne Processus transversi, der vare 
stærkest forbenede blandt alle Vertebræ colli. Fortil gik Brusken over i Arcus anterior atlantis, 
hvori der endnu ikke var nogen Forbening. Epistropheus, som var mindre stærkt forbenet 
end Atlas, havde ogsaa en mindre stærkt forbenet Processus transversus.  Forbeningen i 
Arcus var overalt skilt fra Forbeningen i Corpus ved mellemliggende Brusk. 
Forbeningen i Corpus vertebrarum fremtraadte som en paatvers fremspringende Vulst 
(især paa tørre Præparater). Den tiltog i Størrelse ovenfra nedad, blev bredere og høiere 
i de nederste Vertebræ dorsi og endnu større i de øverste Vertebræ lumborum. I Vertebræ 
sacrales fandtes der fire tydelige og store Forbeninger i deres Corpora.  Forbeningen i 
Corpus epistrophei var rund og maalte 1""5; ovenfor den sad en særskilt Forbening for 
Processus odontoideus af kun 0”"5, Arcus anterior atlantis var stadigt kun Brusk uden 
Forbening. 4 
Hos et 300™" langt Foster aftog Forbeningen i Arcus vertebrarum i Størrelse 
ovenfra nedad; Forbeningerne laae oventil tagstenformigt over hverandre, men indad med 
stedse større Mellemrum; idet de stadigt aftog i Størrelse, bleve de mindst i de fem Vertebræ 
sacrales, blandt hvilke den mindste kun var 0""5. Knæets forreste Del var vel bleven 
større, men var endnu ved et Lag Brusk adskilt fra Forbeningen i Corpus. Processus 
transversus atlantis var den forholdsvis længste; fra dens forreste Del strakte Forbeningen 
sig I"m5 fremad for at danne den afrundede Arcus anterior; oventil saaes den velformede 
Artikulationsflade til Processus condyloideus oceipitalis, og udad strakte Processus 
transversus sig med en dyb Fure paa sin Forside; Spidsen var endnu brusket. Paa 
Spidsen af de øvrige Vertebræ colli var der en forbenet afrundet Rille for A. vertebralis, 
hvis udvendige Væg endnu var brusket. Forbeningen i Arcus epistrophei var usæd- 
vanligt høi. 
Forbeningerne i Corpus vertebrarum stod (paa det tørrede Præparat) stærkt frem 
og tiltog i Størrelse ovenfra nedad indtil de to nederste Vertebræ lumborum og Vertebræ 
sacrales, af hvilke sidste der fandtes fire. Mellemrummet mellem Forbeningerne tiltog 
nedefter indtil Vertebræ sacrales. Forbeningerne i Vertebræ colli vare de tykkeste (høieste); 
efter dem fulgte Vertebræ lumborum. Forbeningen i Corpus epistrophei var 2""3 bred, i 
Processus odontoideus 3", altsaa lidt større; de laae tættere paa hinanden end Forbe- 
ningerne i de øvrige Corpora vertebrarum. 
Hos et Foster paa 350"" vedblev Knæets forreste Gren med den derfra udgaaende 
og slærkere forbenede Processus transversus at være adskilt ved Brusk fra Forbeningen i 
Corpus vertebrarum; Brusken tilhørte for Størstedelen Corpus. Knæets bageste Grene vare 
