ne Hr. Benedikt Grondal, forhen Adjunkt ved den lærde Skole i Reykjavig, 
modtog jeg i 1886 først et Fotografi af en Zimantolophus, der var fanget ved Vestman- 
oerne og meddelt ham af Hr. Distriktslege Johnsen, og senere selve det velbevarede 
Dyr. Det er et mindre Exemplar, kun 207™™ langt alt i alt, men frembyder ingen væsentlig 
Forskjel fra det i min Afhandlimg af 1878 afbildede Exemplar af Himantolophus Reinhardt, 
og navnlig ere Straaletallene i Finnerne de samme. At Rygfinnens anden Straale ikke er 
kløvet, saa at Formelen her vilde blive D? — 5(2 + 3), er den eneste væsentlige Forskjel, 
som de have frembudt mig. En Forskjel er der dog i «Pandeduskens» Enkeltheder, og da de 
to i denne Henseende hidtil undersøgte Exemplarer, som repræsentere 4. gronlandicus og 
H. Reinhardti (jfr. Tab. Il i min tidligere Afhandling), frembyde karakteristiske Forskjellig- 
heder, har jeg anset det for rigtigt at oplyse ved en Afbildning, hvorledes Forholdet er 
hos dette tredje, islandske, unge Individ. Det vil formentlig heraf fremgaa, at man ikke 
tor soge Artforskjelligheder i smaa Variationer af dette efter al Sandsynlighed, dels indi- 
viduelt, dels efter Alder temmelig variable Organ. Jeg antager, at de Afvigelser, som det 
frembyder fra de to tidligere afbildede og beskrevne, til Dels have deres Grund i Fiskens 
Ungdom, som Følge af hvilken det endnu ikke havde faaet sin fulde Uddannelse, da den 
blev fanget. 1 det jeg henviser til Afbildningen paa næste Side, tilføjer jeg folgende til 
yderligere Oplysning. 
Af «Tentakler» eller «Vimpler» kan der paa denne «Pandedusk» skjelnes syv, tre 
uparrede og fire parrede. Af de parrede er det øverste Par tredelt, det underste udelt. 
De uparrede ere fordelte saaledes, at en underste lille udelt Vimpel eller Tentakel udspringer 
tæt under det underste Par, medens de to andre udspringe fra Køllehovedet: den ene, som 
er udelt og kan betegnes som den øverste og forreste, fra selv Køllehovedets Spids eller 
Ende; den anden, som, i Modsætning dertil, maatte betegnes som den bageste, og som er 
tvedelt, lidt over det øverste Par. Paa Kollehovedets Ryg- eller Bagflade, mellem den for- 
reste og bageste uparrede Tentakel, findes — omgivne af en lys og blød Hud — 4 mørk- 
ladne, med Skælgryn beklædte Vorter, stillede parvis to og to, og i en Fordybning mellem 
dem to smaa sorthvide, kegledannede og bløde Følehorn, der endnu kun ere svagt ud- 
viklede mod, hvad de — at dømme efter de ældre Exemplarer — senere vilde blevet. 
41" 
