338 4 
diske Tursio. Del er komplet paa Baækkenkuoglerne og nogle faa Fingerled!) ner; men Bryst- 
benet er til Dels spaltet. » 
«I Overmunden tælles paa højre Side 25 Tænder, af hvilke dog de 2 forreste ikke gjennem- 
bryde Tandkjodet; paa venstre Side ligeledes 25, af hvilke de 2 forreste ligge skjulte, I Under- 
kjæven findes paa højre Side 22 Tænder, men foran den forreste findes 2 tomme Tandhuler, der 
vise, al del oprindelige Tal har været 24; paa venstre Side findes alle 24, og her ser man, al 
de to forreste ikke have værel brudte frem gjennem Gummerne. Tandrækken begynder først i en 
temmelig stor Afstand fra Indbuginingen af Næbet ved dets Rod, ubetydeligt bagved «Trianglens» 
Spidse. 'Tænderne ere ikke halv saa store”) som hos Tursio, ikke meget sværere end hos 
Lagenorhynchus albirostris.» 
«Halshvirvler 7, af hvilke de 2 førsle ere sammensmellede saavel i corporibus som med 
Buerne. Brysthvirvler 13 (men det sidste, det 13de, Par Ribben naar ikke den tilsvarende 13de 
Hvirvel, men ligger løst i Kjodet); af Ribbenene ere de 5 eller maaske 6 forreste Par ægle Ribben. 
Lænde- og Halehvirvler 42; den sidste Halehvirvel synes at være dannet af Lo, som ere voxede 
sammen. Allsaa 62 Hvirvler (eller 63) i alt. Vil man betragte de V-formige Ben som Grænsen 
mellem Lænde- og Halehvirvler, saa kan der tælles 16 Lændehvirvler, idet del forreste af de nævnte 
Ben (som i øvrigt bestaar af to ikke sammenvoxede Halvdele) sidder imellem den 16de og 17de*) 
af de 42 lumbocaudale Hvirvler, De V-formige Ben mangle under de sidste 6 Halehvirvler, og 
som det synes, er Mangelen oprindelig, » 
«Fingrene tælle (Metacarpus derunder indbefattel) følgende Antal Led: 1ste F. 2, 
2den 6, 3dje 8, 4de 3, og endelig den 5le‘4) 1 og en bruskel Ende.» 
«Til samme Gruppe som vor Arlt og tursio høre fremdeles D. abusalam, D. eutropia®) og 
D. eurynome; men vor Art kan ikke være nogen af disse. Fremdeles gives der ogsaa el Par af 
Gray opstillede, men kun af Kranier kjendte Arler, med hvilke vor Delfin maa sammenlignes, 
D. metis og D. cymodoce; den sidste af disse ligner den i Størrelse, men Afvigelser i Kraniel gjøre, al 
jeg dog ikke tør henføre den lil denne Art, hvis Patria i øvrigt er ubekjendl. Blandt de speciell som 
mediterrane bekjendte ægle Delfiner (tursio®), delphis, tethyos, mediterraneus og algeriensis) er der 
ingen, som vor Art kommer nær; indlil videre holder jeg den for en ny Form og kalder den paa 
Grund af de meget smaa Bryslfinner: parvimanus.« 
Under I6de December 1866 findes dernæst i samme Journal indført: «Opstillet i den 
systematiske Palledyrsamling Delphinus parvimanus, n. sp. Skindet af samme Individ, af hvilket Ske- 
lettet opstilledes den 27de December 1865. Naar man tager i Betragtning, hvor store Vanskelig- 
heder der ere forbundne med Udstopningen, selv af ganske friske Delfinskind, maa Udstopningen af 
1 
1) Udhævet af mig for det folgendes Skyld. 
2) 9: «ikke halv saa tykke i Omfang» (efter den nedenfor nævnte originale Optegnelse). 
5) Da man nu regner den første Halehvirvel for at være den første af de to, mellem hvilke den første 
Hæmapofyse har Plads, vil Lændehvirvlernes Antal være at opføre som 15. 
1) Udhævet af mig for det følgendes Skyld. 
I den originale Optegnelse er tilføjet «ved Ankomsten. Nu ere nogle Led gaaede tabt: 2, 6, 7, 3, 1.» 
5) Denne Art hører nu til en anden Slægt og vedkommer os ikke her. De andre ville blive omtalte i 
det følgende. 
*) At den ikke skulde «komme D. tursio ner», kan jeg ikke underskrive; den gjør tværtimod i de 
fleste Henseender Indtrykket af at være ligesom en Dværgform af D. (Tursiops) tursio. 
