344 10 
ikke fuldt udvoxet Dyr, en saakaldet Tursiops «subridens True, m. s.», af hvilken Form 
Modeller i Papier-maché ogsaa vare at sé paa Udstillingen"). Hovedskallen var aldeles ikke 
til at skjelne fra den af et ikke fuldvoxent engelsk Exemplar. Modellerne syntes kun at vise 
den Forskjel, at hos Hannen vare Underkjæven og Hagen helt sorte, hos Hunnen hvide med 
en mørkegraa Plet paa Hagen, medens dette Parti hos det af Flower afbildede Exemplar 
var helt hvidt?). 
Til Sagens Belysning vil jeg endnu meddele et Uddrag af P. Fischers lagttagelser 
(l. c.) over 7. tursio, der er et ved Frankrigs sydvestlige Atlanterhavskyster forholdsvis 
hyppigt Dyr, som oftere fanges der, og af hvilket han har kunnet undersøge 6 Skeletter og 
desuden 8 Kranier. Det største af de 5 Exemplarer, hvis Længde angives, en Han, er 
over 3™ (3,1) lang, de to næststørste 2",94 (Hun) og 2",80 (Han). Farven beskrives, som 
ovenfor berørt, som kulsort, med Undtagelse af en smal Bugstribe, der hos Hannen er 
lysegraa, hos Hunnen kridhvid. To samtidig fangne Individer, Han og Hun, havde en rund 
graa Plet over Øjet. Hos de to Skeletter (Han og Hun), som F. lægger til Grund for sin 
Redegjorelse, var Hvirvlernes Antal 64—65 — 7 + 13—14 + 14 + 30—32; de to første 
Halshvirvler vare fuldstændig sammenvoxne, de andre frie. De fem første Par Ribben 
havde dobbelt Ledforbindelse med Rygraden; de 4 første Par stode i umiddelbar Forbindelse 
med Brystbenet; sidste Ribben (altsaa vel efter Omstændighederne det 13de eller 14de?) 
var ophængt til Hvirvlerne ved et 55—85™™ Jangt Baand. Brystbenet var ikke gjennembrudt, 
dog kunde man hos Hannen (i Manubrium) erkjende et lille centralt Hul. Torntappene 
forsvinde med den 53—54de Hvirvel, Tværtappene med den 49—50de, Nedrebuerne med 
den 53de; fra den 44—45de Hvirvel af findes der en lodret Kanal i Tværtappenes Rod. 
Fingerleddenes Antal er (Mellemhaandsknoglerne medregnede) 2.8.6.3.1. Bækkenbenenes 
Længde var 100—122™™ hos 2 Hunner (henholdsvis ,'; og 2% af Totallengden), hos en ung 
Han 80™™ (2. af Totallengden). Et andet Skelet afviger fra denne Beskrivelse ved kun at 
1) Copes Beskrivelse af Tursio erebennus i «Proceed. Acad. Nat. Sc. Philad.» for 1865 er ikke let at 
finde Rede i; der angives, at den har 7.11.22.13 Hvirvler, altsaa 53 i alt; men formodentlig er 
dette en Fejlskrift, og der skal staa 7.11.22.23 — 63. Det vilde ogsaa være undskyldeligt, om 
Halehvirvlernes Antal er opgivet for lavt og Lændehvirvlernes for højt, hvis Præparationen af de to 
Skeletter, af et ungt og et gammelt Dyr, som have foreligget Cope, ikke har været ledet med Omhu 
og Forsigtighed. At der kun angives 11 Par Ribben er nok saa mærkeligt. Indtil videre — der 
haves ikke, selv ikke i Nordamerika, nogen senere Oplysning om et saadant Dyr — turde det være 
rigtigst, ogsaa at sætte denne «Zwrsios-Form i Parenthes som en tvivlsom Form, til hvilken. der 
foreløbig ikke kan tages Hensyn. 
Efter senere Oplysninger («Bull, Un. St. Fish. Commiss.» 1884 p. 431) er «7. tursio» saa hyppig ved 
Amerikas Kyst, at man har begyndt at gjøre den til Gjenstand for Jagt eller Fangst. 7. subridens 
nævnes ikke i den Fortegnelse over Nordamerikas Hvaldyr, som er meddelt af F. W. True i »Sug- 
gestions to the keepers of the U. S. lifesaving stations etc. relative to the best means of collecting 
and preserving specimens of whales and porpoises» (1884). Dens Identitet med 7. tursio er vel alt- 
saa stiltiende anerkjendt. 
= 
