388 54 
Totallengden er som 1:4,2, og man vil se af Maaltavlen (S. 389), at de ere længere end deres 
Afstand fra Snudespidsen eller end Hoved og Hals tilsammen. Paa Overlæben bærer det 
storre Foster 3 Haar paa den ene Side og 4 paa den anden, det mindre 5 paa hver Side 
. 1 2 . n . 
i to Rækker: | eller >. (4 Børster paa hver Side saas endnu paa de to af Cunningham 
og Clark beskrevne unge «Hvidnzser»). — Paa de 2 smaa Fostre af Z. acutus er Luffernes 
Længde mindre end deres Afstand fra Snudespidsen, ja endog mindre end Afstanden fra 
denne til Øjespalten eller til Blæsegattet, men dog større end Mundspaltens Længde. Deres 
Længde forholder sig til Totallængden som 1:5,75. Deres smalle og spidse Form er 
allerede omtalt. Ogsaa her iagttages en lille Forskjel i Rygfinnens Form, der er mere til- 
spidset hos det noget større Hanfoster, men synderlig Vægt turde jeg dog ikke lægge paa 
denne lille Forskjel. «Næbets» Adskillelse fra «Pandepuden» er hos det mindre Stykke tydelig 
nok, hos det større mere udvisket, maaske dog kun paa Grund af den af Spiritus'en mere 
indskrumpne Tilstand, hvori dette Stykke befinder sig. Det ene har 6 og 7, det andet 7 
og 9 Haar paa Overlæben i én Række. (Gray omtaler 6 Snudebørster hos et Foster af 
denne Art!)). Farvetegningen, saaledes som vi kjende den fra de voxne, er meget ud- 
præget hos disse Fostre, saavidt deres Opbevaringstilstand tillader det. Overlæben er 
graa med hvid Rand og ved en skarp Linie, der angiver Grænsen mellem «Nebel» og «Pande- 
puden», skilt fra det øvrige sorte Hoved, eller, paa det større Foster, næsten lige 
saa sort som delte. Grenselinien for den sorte Farve gaar saa ovenover og udenom Øjet, 
hvis Omgivelser ere mere graalige, og sænker sig saa bag ved dette efterhaanden noget 
dybere, saaledes at det hvide omfatter hele Underkjæven, Halsens og Bugens Underflade og 
Sider med Undtagelse af en mørk Plet over Genitalia. Alle Finnerne — ogsaa Lufferne — 
ere sorte, Rygfinnen mørkere end de nærmeste Dele af Ryggen. En lys Linie fremhæver 
den nedre Halekjøls Rand. Det hvidlige Sidebaand paa Halens og Bugens Sider begynder 
omtrent midtvejs mellem Gattet og Lufferne og taber sig henimod Halefinnen. En lysere 
Pandestribe begynder paa det mindre Foster foran Blæsegattet og taber sig nedad mod 
Snudespidsen. 
Jeg har i omstaaende Maaltavle”) meddelt de Maal af disse Fostre, som synes 
mig at kunne fortjene det, men vil ikke undlade at bemærke, at Maaltagningens Nøjagtighed 
paavirkes stærkt af Exemplarernes slappe eller indskrumpede, stundom stærkt sammen- 
krympede Beskaffenhed. 
“Catalogue of Seals and Whales», 1866, p. 274. - 
Jeg forbigaar et større Foster fra Grønland, Hun, 820mm langt. Det har været opstillet som Z. albi- 
rostris, hvad dets smaa spidse Luffer noksom vise, at det ikke er. Dets Farvetegning er ikke læn- 
gere tydelig, men dets sorte Ojeplet gjør mig betænkelig ved at henføre det til Z. acutus. Den 
mørke Linie, som afgrænser «Pandepuden» fra «Nebet», fortsætter sig nemlig i en skarpt begrænset 
mørk Plet, som omgiver Øjet; hos de yngre Fostre af Z. acutus er denne Plet derimod lys. 
