15 457 
Bladstillingen og Forgreningen er som ellers. Den er i Details fremstillet 
XIX, 17—18; forneden ses den trinde Stængel, hvis affaldne Blade have efterladt halvkreds- 
formede Ar; det øverste af de affaldne Blade er mærket 1; det næste, 2, er dithecisk og 
tildels tilintetgjort; det ses indeklemt mellem Hovedskuddet og Sideskuddet (II); paa Hoved- 
skuddet folge dernæst Bladene 3, 4 og 5, hvorpaa det afsluttes med Blomst. Blad 5 er 
dithecisk og støtter det med Bladene x og y forsynede Skud, som ender ved II; men 
Blad y er atter dithecisk og støtter det mellem sig selv og y indeklemte Skud, hvis Blade 
ere a og 2. Det Skud, som Blad 2 støtter, har Bladene a, 6 og e og ender derpaa med 
Blomst II; af disse Blade er e dithecisk og støtter Skud Ill med de to Blade, der ere 
mærkede med et og med to smaa Kors, og det sidste af disse er atter dithecisk. Som 
ellers er det de overste Blade paa Skuddene, der blive ditheciske, og her synes i Regelen 
blot det overste at forholde sig saaledes. 
Hvad der er mest ejendommeligt for denne Art, sammenlignet med de foregaaende, 
er Formen af Bladgrundene og de sukcessive Skudgenerationers tætte Sammentrængning. 
Bladene ere nemlig for det forste aldeles traadformede og udelte, i Tværsnit 
ovenfor Skeden omtrent trinde og forsynede med blot I Nerve (XIX, 9). De lobe ud i en 
haarformig lang Spids. Deres Længde kan blive mindst dobbelt saa stor som af Weddell 
angivet (6 Cm.), nemlig som min Figur viser indtil 12 Cm. og derover. Ved Grunden have 
de en stor, aaben Skede, hvis frie Rande lægge sig over hinanden, saa længe de af den 
omsluttede Dele endnu ere temmelig smaa (XIX, 10 og 14). Hvis Bladet stølter en Knop, ud- 
vikles denne som sædvanlig ved den udad vendte Grunddel, og her dannes da en Knopskede, 
Bladet bliver dithecisk; se XIX, 13, med Tværsnit af saadanne i XIX, 11, 12, 15 og 16; 
Fig. 15 viser Maaden, hvorpaa de to Skeders Kanter dække hinanden i Knoplejet. Fig. 16 viser 
i Midten det ditheciske Blad a, hvis almindelige Skede til venstre slutter om Hovedskuddets 
Endeblomst; til højre er den extraordinære Skede, omfattende Sideskuddet II. der ligeledes 
ender med Blomst og kun har I Blad, der paa ny er dithecisk, støttende Skud Ill. Den 
mellem de to Skeder liggende Del, som vender mod Skuddets Overside, er smallere end 
den modsatte (se XIX, 16, 13, 12). 
I Modsætning til de Arter af Podostemon, som jeg hidtil har undersøgt, har denne 
Art altsaa hverken nogen intrapetiolær (ligulalignende) eller nogen ensidig, tandformet 
Stipel. Bladgrundens Form synes saaledes at afgive gode Artsmærker. 
Blomstens Diagram er det for Slægten ellers forefundne; Støvdragerne staa 
nærmest Bugsiden. 
Ved Blomstens Bygning er at mærke, at der ikke er nogen «squamula» (vistnok 
egentlig Perigonblad) mellem de to Støvdragere. De to, som findes ved Grunden af Knippet, 
ere linjedannede, tilspidsede og forholdsvis lange, da de i Knoppen naa helt op til Enden af 
Frugtknuden (XX, 7). Der er Klorofyl og Stivelse i dem. Det normale er et diandrisk Knippe 
