bo 
464 
bo 
I Knoppen ligge Bladpladerne indrullede hen mod Sympodie-Spidsen, hvilket 
ganske vist er noget besynderligt, da de saaledes rulle sig bort fra deres Moderaxe 
(XXII, 3, 10); men paa anden Maade kan det ikke opfattes, naar da ellers min Tydning af 
lorgreningen er rigtig. Det heri afvigende maa sikkert forklares derved, at de formedelst 
Sympodieaxens stærke Indrulning finde bedst Beskyttelse og Plads paa denne Maade. Det 
bør erindres, at Bladet vender sine to Flader hen mod Skuddets to Sider, og altsaa ruller 
sig hen mod sin ene, udad vendte Kant. 
Bladpladen er fjerformig delt i et Antal i Regelen alternerende traadfine Afsnit; 
disse kunne dog være parvis nærmede hverandre. Afsnittene af Iste Orden bære et Knippe 
haarfine Flige ved eller lidt oven for deres Grund paa den mod Bladets Midte vendende 
Kant og højere oppe lignende i mere eller mindre udpræget Alternation. Fligene i det 
enkelte knippe fremkomme sikkert ved en gjentagen Deling, der maa henføres til den 
fjerformige Type, men med megen Sammentrængning af de enkelte Flige (XXI, 15; XXII, 1). 
Blomsterne findes analyserede Tav. XXI. Hylsteret, som omslutter den unge 
Blomst, er som sædvanlig nerveløst; Tværsnittet viser 3 Cellelag, af hvilke det yderstes 
Geller ere meget større end de andre (XXI, 14). Bemærkes maa, at paa de i visse Ilen- 
seender lidt afvigende Exemplarer, som ere sendte af Glaziou under Nr. 13141, er Hyl- 
steret tæt bedækket paa sin Spids med smaa, spidse, brune Fremragninger (XXII, 6). 
Perigonskællene ere fra en noget bredere Grund linjedannede og langt tilspidsede; de naa 
til Midten af Frugtknuden. Der er 2—3 frie Støvdragere; en enkelt Gang fandtes en 
tvedelt Støvtraad med en fuldstændig Anthera paa hver Gren, men uden mellemliggende 
Perigonskæl; foruden denne havde Blomsten | enkelt Stovdrager. Anthererne ere befæstede 
med deres lidt bjærteformede Grund til Traaden (XXI, 19, 21, 20), i øvrigt af sædvanlig 
Bygning. Frugtknuden er ellipsoidisk, glat; Arrene som sædvanlig i Knoppen bøjede hen 
mod Støvdragerne (Fig. 21), aflange, svagt tilspidsede, meget svagt papilløse. I Frugt- 
knuden er der 8 Ribber, som træde frem paa den modne Frugt (XXI, 13; XXII, 2 og 9). 
Paa Slægtens Vis falder ingen af Frugtklapperne af, men begge blive staaende, rullende 
sig ind mod hinanden, efter at Placenta og Frøene ere faldne ud. Ved Klappernes Grund 
danne sig tidlig 8 Huller, Gamle Frugtexemplarer have i Regelen blot Stænglernes Skelet- 
dele tilbage, medens de mere kødede Dele tillige med alle Blade ere opløste og fjærnede 
(XXII, 5); i XXL, Fig. 7 er en Del af en Plante fremstillet (den samme som Fig. 8), der har 
været kogt i Kali, saaledes at alle fastere Dele og Blomsterne skinne igjennem; alt det 
paa Figuren mørke bliver staaende, alt det hvide forsvinder paa de gamle Exemplarer. 
Om Bestemmelsen af mit Materiale endnu et Par Ord. Mine Figurer stemme, som man let vil se, 
ikke helt overens med Tulasnes i Fl. Bras. tab. 75, 1 og Monographien pl. VIII, 1; jeg formoder, at Uover- 
ensstemmelserne mest hidrøre fra, at disse Exemplarer ikke ere komplette. Da Weddell vil have tegnet 
dem efter de friske Exemplarer, bero de vel næppe paa de Mangler, som tørt Materiale frembyde. 
