f. Ex. ved Kali gjør det gjennemsigligt. Nervationen har ofte Preget af en gjentagen Gaffel- 
grening (XXIV, 4, 11). 
Forgreningen. Hlvad der yderligere bidrager til at give Skuddene det brede, 
thallusagtige, mere eller mindre uregelmæssige Udseende, er deres Forgreningsmaade; saa 
vidl jeg har kunnet udfinde, er denne i et og alt som hos de tidligere studerede Planter, 
men mit Materiale har ikke tilladt mig at paapege dette lige saa sikkert som ellers, og hele 
Skudkomplexets Karakter gjør det ogsaa vanskeligere. Jeg skal nærmere vise delle ved 
at gjennemgaa følgende tre Figurer. 
Tav. XXIV, Fig. 5 opfatter jeg som en ung, uforgrenet Plante, hvis Blade ere 1—16; 
det sidste er endnu indrullet i Knoptilstand. Mellem Basaldelene af Blad 13 og 15 ligger 
ved II et andet indrullet Blad og indenfor det andre, endnu mindre, saa vidt ses kunde: 
aabenbart et Sideskud støttet af Bladet 15 (det med »/ mærkede Legeme herpaa er en 
Bladflig). 
XXIV, 7 opfatter jeg paa følgende Maade. Hovedskuddet har Bladene 1—16, hvilket 
sidste endnu er indrullet, og inden for hvilket der følge flere endnu mindre. Men Blad 12 
synes mig at maatte vere dithecisk, og det af dette Blad støttede Skud udgaar til højre, 
bærende Bladene a—/, hvilket sidste endnu er indrullet; herefter vil Iste Blad paa et 
Sideskud komme til at vende bort fra Moderskuddet, — ganske som ellers. 
XXIV, 6: Ilovedskuddet bærer, saa vidt jeg kan se, Bladene 1—12, det sidste 
endnu ikke udfoldet. 6 stølter et Skud, der har Bladene a—h. Dog gjør det mig noget 
tvivlsom med Hensyn til Rigtigheden heraf, at Blad 6 ikke er dækket af Blad 8 saaledes, 
som det derefter skulde være. 
De større og forgrenede Exemplarer ere sjælden plane, men mere eller mindre 
skaalformige og udhulede i deres øvre Dele ved Bladenes og Skuddenes Opadbøjning; 
jeg har søgt at udtrykke dette i XXIV, Fig. 5 (2 Hulheder), 6 (hvor navnlig Partiet til 
højre er hult; og 7 (hvis nedre Del er temmelig flad). 
Weddell skildrer «frons» som ovenpaa værende papilløs; jeg kan dog i det 
højeste kalde den fint nupret. Jeg finder heller ikke Tulasnes Figurer helt stemmende 
med, hvad jeg har set. Den ene Del af hans Beskrivelse (Podostemacearum monographia 
S. 111—112) er ikke vanskelig at fatte, men derefter følger: «frons .... nunc contra late 
foliacea nervisque vagis prominentibus instructa; .... reperitur etiam fiagelliformis (5—7 
Cm. longa) v. multiramosa, ramis replantibus teretibus aut diversimode alatis et hine 
atque hine frondes amplialas gignentibus». Det er vistnok Rødderne, som her omtales, 
og de anastomoserende Ribber, der ses paa hans PI. VIII, Fig. II, 2, er formodentlig lige- 
ledes Rodder. 
Blomsterne ere altsaa oprindelig, ligesom hos Castelnavia, gjemle dybt inde i 
omtrent helt tillukkede Hulheder i «frons», og maa da senere bryde frem gjennem dettes 
