29 471 
Overflade (XXV, 1, 4, 5, 6, 9). XXV, 5 og 6 vise, at Loftet i Hulerne er ikke lidt tykkere 
end Gulvet (den mod Underlaget vendende Side). Stillingen af Blomstens Dele i Forhold 
lil hverandre ses af XXV, 7 og 8; Blomsterne ere langstilkede; Frugtstilkene blive 10—16 
Mm. lange; paa gamle Exemplarer, -hvor Kjadet er forsvundet, ere de sorte og tynde 
(XXV, 9). De have som sædvanlig et tyndt, nervelost Hylster, der i Spidsen spaltes i 2 
eller 3 langt tilspidsede Flige (XXV, 2, 9. Deres Bygning er ganske som Weddell 
beskriver den. De 2 frie Stovdragere og de tre Staminodier staa som sædvanlig paa 
Blomstens ventrale Side (XXV, 5, 6). Perigonskellene ere linjedannede og næsten af 
Længde med Frugtknuden (XXV, 2, 9). Anthererne ere aflange, basifixe (XXV, 10, 11). 
Pollenkornene ere enkelte eller forenede parvist (XXV, 3a og 6). Anthervæggen har fibrose 
Geller, og Antheren snoer sig undertiden lidt efter sin Opspringning. Den Art, som 
Tulasne har kaldt Lophogyne helicandra (se De Cand. Prodr. 17, p.65), skal have 3-—4 
Stovdragere med til sidst spiralsnoede Antherer. Imidlertid har jeg ogsaa set en svag 
Snoning hos L. arculifera, og paa XXV, 16 er der afbildet en Blomst (Glaziou Nr. 13143), 
som har stærkt snoede Antherer, saaledes som Z. helicandra, men kun 2—3 Stovdragere, 
som Z. arculifera; dens Perigonskæl («Staminodia») ere meget kortere end Stovtraadene, 
hvori den derimod ligner Z. helicandra; hvis de to Arter virkelig ere forskjellige, maa dette 
vel nærmest være Z. helicandra, blot afvigende ved at være 2-hannet. 
Ovarict er ellipsoidisk og har 6 stærke traadformede Ribber, der træde endnu 
noget mere-frem paa den unge Frugt, som bliver skarpt 6-kantet (XXV, 2, 1, 9); Stillingen 
af Ribberne ses af Tværsnittet XXV, 7; dette lærer tillige, at der foruden de Sklerenkym- 
strenge, som ligge i disse Ribber, er et Par Strenge ved hver Opspringningssem. Frugt- 
knudevæggens Bygning er væsentlig den samme som ellers, men noget tykkere (XXV, 13—15); 
inderst ligger der et Lag langstrakte, vandrette Celler (2 paa Figurerne); efter dette et Lag 
lignende, men snævrere og lodrette (s), hvorpaa følge c. 5 Lag Parenkym og Overhuden; 
Sklerenkymstrængene ligge i dette Parenkym op til det lodrette Lag (XXV, 13). I det 
mindste nogle af Ribberne have tillige hver en Ledningsstræng.  Cellerne i det lodrette, 
inderste Lag blive ved Opspringningssuturen kortere og kortere og gaa over i den af 2 
Lag Celler dannede, tynde Skillevæg (XXV, 13). I Opspringningsstedet mellem de to 
Suturribber er der en Streng af lyndvæggede, brunlige Celler, i hvilke Bristningen foregaar. 
Rummene ere lige store eller det mod Støvdragerne vendende er lidt større end 
det andet (XXV, 7). 
Arrene ere, som beskrevet af Weddell, siddende, bladagtige, omtrent nyredannede 
og i Randen tandede eller næsten fliget-tandede (XXV, 12, 2). De ere i Knoppen bøjede 
nedad mod Androeceet (XXV, 5, 6). 
Opsprungen Frugt har jeg ikke set. Æggenes, Frøenes og Kimens Bygning 
synes ikke at være afvigende fra det sædvanlige. 
