2 j4. A HhQV IS T 



§ 2. Vokalerna a, o, ii, ii, ö, e, i uttalas som i Flaskan, ü mot- 

 svarar det finska y och det estniska ii. För d finnes ej något motsvarande 

 ljud i Finskau ; delta tecken ar lånadt från estniska alfabetet och betecknar 

 i Wotiskan alldeles samma ljud som i Estniskan, d. 'À. ett orent, dunkelt 



0, hvilket i några fall närmar sig e. — Med ë har jag betecknat ett sig till 

 ö niirmande, dunkelt e-ljud, t. ex. i orden: lakëa, siat, körkea, hog^ sie, 

 hand. De långa vokalerna äro betecknade med en öfver de korta anbragt 

 cirliumflex, såsom i: ma, jord, pu, trcid, sula, salt, cêli, tunga, hvilka 

 motsvara de finska orden : maa, puu, suola, kieli. 



^ 3. Konsonanterna k, g, h, j, 1, r, n, t, d, s, p, b, w, f, m be- 

 teckna samma ljud som i Finskan och Estniskan; g, d, b, hvilka i många 

 andra finska språk förekomma endast såsom förmildringar af k, t, p, an- 

 träffas i W^otiskan åfven i början af ordet och i öppna stafvelser, såsom 

 i orden: gada, urm, goittaua, tofs, ohtago, afton, böriseb, biilar; f före- 

 kommer endast i lånade ord, såsom fila, fil, frowwa, fru, sifka, grå hast, 

 lafka, bod. 



Ç 4. Ljudtecknen f, r', n, d', s' tillkäiinagifva mouillerade ljud af 



1, r, n, d, s, såsom i orden: kallis, dyr, irha, kantning, näko, ansigte, 

 Waddalaset, TT^oterna, sälko,y^07. 



\ 5. Med s' har jag betecknat ett ljud, som ar lika med det ryska 

 lu och mest förekommer i lånade ord, såsom: s kâppi, skup, skelmi, skälm, 

 kâs's a, griit, men äfven i några ursprungligen wotiska, såsom : n äpuska, 

 hlemnia, karjiis s i, inillherde, katus s i, skjul. 



\ 6. Boktafven c betecknar samma ljud som det ryska 4. I Wo- 

 tiskan har detta ljud uppkommit ur k, derigenom att man, till följe af 

 grann-språkenas inflytelse, framför de veka och medel-vokalerna (med un- 



