M'otisk Grammatik. U 



ü eller ii ingår antingen ensam eller såsom förljudet i en diftong och dess- 

 utom i alla flerstafviga verbers utljuil; t. ex. osan, jug köper, ösin, jag 

 köpte, -vvotan, jag ta^er, Avötin, jag tog, wajellan, jag byter, wajtllin, 

 jcig bytte, kiunarran, yV/g bugar, kumarrin, jag bugade, lagotan, jag ut- 

 breder, lagotin, 7«g" utbredde. 



(i 28. ä bortkastas framför ett tillkommet i såväl uti två- som fler- 

 stafviga nominal- och verbal-stammar; t. ex. rita, fader, inf. plur. ätiä,' 

 ctirppä, hermelin, iness. plur. c årpizä, cäppä, grafhög, elat. plur. cä- 

 pissH, piihä, helig, ess. plur. piihinä, påhcina, not, adess. plur. pähcinllä, 

 elan, jag lefver, praelerit. elin, tetiitän, jag låter gÖra, praeterit. tetütin. ^ 



^ 29. 1) e elideras uti nominativ i ilerstafviga stammars utljud,, 

 som till bindekonsonant hafva 1, m (n) eller r, eller s med föregående h; 

 t. ex. af stammarna: kaulele, ic eme, ahtere, iwuhse, arjahse uppkomma 

 nominativerna : kannel, Jiarpa, (le en) i ce', landkött, aher, gctll, i>vus, 

 hårstrå, arjas, borst. 



2) e elideras likaledes uti ilerstafviga nominers utljud icke alle- 

 nast framför plural's i, utan äfven framför infinitiv's i singular ändelse; 

 t. ex. semé' (gen. sémene), J rö, inf. plur. semeniä, inf. sing, (sementä) 

 sêmêta, sininê' (gen. sinisé'), blå, iness. plur. sinisizä, inf. sing, sinissä, 

 inehminê' (gen. inehmisê'), adess. plur. inehmisilä, inf. sing, inehmissä. 



3) e elideras äfven i tvåstafviga nominers utljud framför infinitiv's 

 i sing, ändelse, då någon af konsonanterna h, 1, m, n, r, s med en vokal 

 framför sig, föregår e; t. ex. af löhi, lax, poli, hälft, lumi, sno, uni, 

 sÖrnn, nori, ung, ûsi, rå, blir infinitiv sing.: löhta, polta, (lumta) lunta, 

 unta, norta, utta. 



