M'olish Grammatik-. 17 



(i 50. u etter I, r, s oivergår lill I, v, s ; t. ex. luleii, jug kommer, 

 puren, y^/g biter., noiseii, jug uppstiger, fä uli indefiaitiv: (tulenen, tul- 

 nen) tullen, jag lorde kununci, ( piireuen, piinieu) piuieii, Jag torde bita, 

 (nuisenen, nciisnen) nuisseii, yV/^ turr/e upjhstiga. 



j 51. 1} t förvandlas, då det under ett ords böjning kommer att 

 sta framför n, till n; 1. ex. taiisi (slam täiite), f/i//, essiv (täütenii, taiilnä) 

 täiinnä, såsom Juli. 



2) t efter I, n, r öfvergår under böjningen till 1, n, r; t. ex. polio, 

 åker, iness. polloza, i åkein, elat. pöllossa, från åkern, nom. plur. pöllot, 

 åkrar; anta, gijua, prtf s. ann^n, jag gijver, annat, au gifv<^r, annab, han 

 gijver; af stammen kurte blir nom. kurre, döf (gen. kurte'), parta, akägg, 

 gen. parrâ'. 



3) t efter s öfvergår, äfven utan alt stafvelsen îir sluten, till s; så- 

 lunda heta de finska: musta, kastaa, ostaa i Wotiskan: mussa, svart, kassa, 

 fukta, össa, kupa. Afven infinitiv's 1 singular och elativ's såväl i sing, 

 som plural ändelser äro underkastade denna assimilation; t. ex. inf. owossa 

 (i st. f. oposeta), af opone', hiist, sinissä (i st. f. siniseta), af sininê', blå; 

 elat. sing, rihessä, nr stugan, c ülässä, ur hyn, c äessä, ur handen, i st. f. 

 rihestä, cülasta, c äestti, af rihi, sluga, c iila, by, cäsi, hand. — Undantag 

 från denna regel bilda lånade ord, i liviika t sällan assimileras efter 

 s; t. ex. risti, kors, R. KpecTü, ristin, korsa, diipa, R. RpecTHTb, c asta, 

 andel, R. lacTb, pristani, landningsbrygga, R. npHCTBHb. Afven infinitiv 

 sing, af pron. demonstr. kasse har t efter s och heter kasta (ej kassa), så- 

 som sammandraget af kasseta. 



^ 52. p efter m öfvergår till m; t. ex. af stammarna lampa, sam- 

 pa, uppstå nominativerna lammas, får, sammas, stolpe (gen. lampa', sampâ'), 



3 



