TVotish G ra m ma I i I-. 23 



biiulekonsoaaiUeii är t, (ifvergår den härvid lill s (se \^ 4(i. 3), såsom i or- 

 den c äsi, Iland, pâsi, hrctl slån, usi, onitigon, livllkas slainiuar äro : cale, 



pâte, îite. 



2) I några stammar på -ne lörbytes denna bindeslafveise i nomi- 



A A 



nativ lill -si, såsom: kâsi, luck, c iisi, nai^p/, läsi, /v,s7f/-. af stammarna: 

 kâne, c une, laue. 1 slammar på -se deremol öfvergår stammens s i no- 

 minaliv lill n, såsom opoaê', A/w/, inehminé', menniska, af stammarna: 

 opose, inehmise (se ^ 53. 2). 



3) 1 Herslafviga stammar på -re bortkastas slulvokalen i iiominaliv, 

 och om konsonanterna äro hårda, försiggår med dem förändring, enligt 

 förut gifna reglor; sålunda hafva nominaliverna: sözar, syslf/-, wowwar, 

 /la/Zon, iihar, ju/uer, aher, g«//, uppkommit ur stammarna: sozare, wow- 

 ware, uhare, ahtere (se ^ 29. 1). 



4) Några primitiva ordstammar med lång bindevokal bilda sin no- 

 minaliv sålunda, att bindevokaleu förkortas och 1 utljudel ett s vidfogas, 

 hvarigenom bindestafvelsen blir sluten och konsonant-förändringar deri nöd- 

 väudiga; så har af stammarna: lampa, rikk.4, w^artà, c irwê, rattx, riic î 

 uppslån nominaliverna: lammas, /i°/', rikas, rlÅ:, warras, steks/)ett, clrwes, 

 yxa, 1'alis, vist Aus, rüis, râg, (se \^(i 15. 3 och (34. 1). 



A 



5) AHedda och äfven några primitiva ordstammar med é eller ë lill 

 bindevokal förkorta denna och erhålla slutaspiralion, hvarvid konsonant- 

 förändringar i stammen ega rum; af stammarna : site, rakë, iilê, ehtê, kurlê 

 blir nominatlv : sie', band, rage', hagel, üle', grädda, ehe', grannlåt, 

 kurre', d'6j\ (se \ 15. 3j. 



6j I stammar på -lise förkortas denna ändelse i nominativ lill -s; 

 af pelohse, iwuhse, arjahse, jänehse uppslå nominaliverna: petos, bedrä- 

 geri, iwus, hårstrå, arjas, borst, jänes, hare (se § 29. 1). 



