if'oliah GraininalU:. îifl 



^ 75. Utoin olvaii anförda kasus finner man bland partiklarna, räkne- 

 orden (se »j 90) och i vissa talesätt spårat" instruktiv; l. ex. ni' och neniu', 

 fia, kui', huru, .uhoni, instruktiver i pku". af pronomineiiia se, (obr.) ku; 

 roliga' eller rehg;!', mycket^ wîsî' rubli', umkiinir Jciu rub<'l, pall ai' cäsi, 

 med blotta liättderna, o. s. v. Men som bruket af denna kasus har- 

 utöfver icke förekommer i språket, hafva vi från vår kasus-förteckning 

 uteslutit densamma. 



§ 76. Såsom af ofvaii meddelade förteckning redan synes, är 

 plural's tillägg ett -i, som föregår kasus-ändelsen, utom i nominativ, som 

 liar ett -I, lagdt till ordstammen. 



^( 77. Deklinationen i Wotiskan är en, men för bättre öfversigts 

 skull hafva vi, i öfverensstämmelse med hvad som sker i linska gramma- 

 tiken, indelat nominerna i sex klasser, hvilka grunda sig på bindevokalens 

 olika beskaffenhet och förändringar. , ^ 



§ 78. Första Kl a s a en. 

 Enstafviga ord. 

 I denna klass qvarstår inflnitivernas t, men geniliv's i plur. t im- 

 dergår den ^ 46. 2 beskrifna saininaiismältuingen med föregående diftong. 

 Ordstammens långa vokal förkortas framför plural's i (§ 15. 1) och äfven 

 framför illativ's ändelse (§ 15. 2), men om ordets vokal är i, förblir den 

 oförändrad, hvilket äfven är fallet med en sådan i ordet förekommande 

 diftong, livars sednare vokal är i. Exempel: mît, Jun/, so, Åtir/; pu, tråd, 

 lä i, /us. 



