Wotisk (jI nnimatik. 37 



Allativ lehole lehtaile 



Essiv lehtotia lehlaina 



Translativ lehohsi lehlaihsi 



Abessiv lehotta lehlaitta. 



') vanligen: lehtaj. 

 § 83. Sj e t te Klassen. 

 Oicl , som hafva slutaspiration. 



Den aspiration, hvavom Ii/ir är fråga, förekommer endast i nom. 

 sing, och i'ir af två slag, antingen l:o en hastig tillslutning af den luft- 

 ström, som varit nödig för uttalandet af den sista vokalen, hvarvid ett 

 knappt hörbart h uppkommer, såsom i orden : üle', grädda, rage', hagel, 

 wene', hät, eller 2:o ett s, hvartill aspirationen i en mängd ord förhård- 

 nat, såsom i: ratis, visthus., lammas, får, kaU'is, dyr. Båda fallen hafva 

 det gemensamt, att aspirationen uppkommit på bekostnad af stammens 

 långa iitljuds- vokal, som blifvit förkortad. Bindestafvelsens tillslutning 

 och bindekonsonantens till följe deraf skeende förmildring äro i båda fal- 

 len föranledda af slutaspirationen. 



Iidinitiv's i sing, ändelse -ta lägges omedelbart till stammen sådan 

 den förekommer 1 nominaliv, hvarvid i ord af det 2:o omnämnda slaget 

 denna ändelses t framför s öfvergår till s (se \ 51. 3); deremot i ord, 

 som höra till den i l:o anförda klassen, öfvergår slutaspirationen framför 

 * inlinitiv's i sing, ändelse till t, om bindekonsonanten är I, i alla öfriga 

 fall öfvergår den till h; t. ex. af sie', band, kue', inslag., ehe', grannlåt, 

 hvilkas stammar äro: site, kuté, ehtê', blir infinitiv sing.: siettä, kiietla, 

 eheltä, men af wene', bât, üle', grädda, tev\ve\ fri.tl-, blir samma kasus: 

 wenehtä, iilehtä, terwehtä. I inhnitiv plur. bibehålies ändeisens t; men i 

 genitiv plur. bortkastas det i alla andra ord än de på -as, i hvilkas geni- 



