40 -^- ^^ LQ V I s T 



^"i 87, Al' grundtaleii böjas ühsi, kahsl, kolme, wisi, kîîsl regel- 

 bundet såsom tvåstafviga uoiiiiuer på e, nellä såsom nomlner pä ä, och 

 sala såsom de tvåstafviga nomiuer på a, i hvilka a i plural öfvergår till o. 

 Seitsê', kaliehsà', ühehsa', c'ümme' äro här lika litet som i Finskau geni- 

 tiver, såsom en del finska grammatici velat anse dem, utan deras stammar 

 lyda: seitseme, kahehsama, ühehsäniä, c ümmene, hvilka efter slutvokalens 

 eliderande hetat: seitsem, kahehsam, ühehsäm, cümmen, men då m i ut- 

 Ijudet öfvergått till u (se (i 54. 4) och detta åter elideras samt föregående 

 vokal förlanges (se \^ 22), hafva de fått sin nuvarande form. Seitsê' och 

 c'ümme' böjas alldeles såsom orden i sjette klassen, § 83, alltså: gen. seit- 

 seme', c ümmene', iul. seitselä, c ümmetä, iness. seitsemezä, cümnieueza, 

 o. s. v. Kahehsà' och ühehsi'i' dekllueras på samma sätt, med den skil- 

 nad blott att bindevokalen är a (ä). Tuhatta böjes, med undantag af inf. 

 slug., som heter tuhatta, af stammen tuhallöma, således : gen. tuhattoraa', 

 iness. tuhattomaza, illat. tuhattomâse, adess. tuhattdmala, plur. nom. tuhal- 

 tomat, lui. tuhattomia o. s. v. 



^ 88. Med undantag af esimeuê' och töiné', hvilka böjas som ad- 

 jeklivev på -ne' (sé'), bildas oidningslalen från grundtalen derigenoni att i 

 nominaliv ett s vidfogas till grundtalets stam, hvarvid också konsonant- 



