46 



Plural. 

 Nom. c ed kummat miel 



Gen. cenê' kumpiê' mine 



Inf. cetä kumpia mitii o. s. v. för 



c'en och mi lika med singular; kumpa åter böjes alldeles regelbundet så- 

 som tvåslafviga nomine*' på -a, hvilkas bindevokal bortkastas framför plu- 

 ral's i. 



\^ 96. Interrogalib'a : c'en, hinein, hvilken, äfvensom med anhangs- 

 partikeln ka: cenka, cenêka (utan någon modifikation i betydelsen), 

 kiunpa, hvilken, livilkendera^ mi och mic ä, hvilken, hvad, miltinê' eller 

 millinê', gen. miltlsê' eller millisê', hurudan. De förstnämnda orden böjas 

 enligt föregående ^"i, endast med den skilnad, atl uli cenka och mic'"i an- 

 hangspartikeln hänges elter kasusändelsen; millinè' eller millinê' åler bö- 

 jes såsom Herstafviga stannnar på -e. 



K^ 97. P()ssessii:a, sådana de förekomma i många andra språk, fin- 

 ner man ej i de finska språken. Finskan har i stället för adjektiviska pos- 

 sessiver utbildat possessiva suflixer (-ni, min, -si, din, -mme, rclr, -nne, 

 eder, -lisa [-nsä], -h-n, hann, nin, deras). Estniskan har aiilingeii icke 

 förmått iilbilda dessa suffixer, eller äio de genom andra språks inllytelse i 

 denna munart bragta till glömska och man finner spår af dem deri en- 

 dast i folksånger och äldre skrifter. I elt sådanl outbildadt eller förgätet 

 skick förekomma de äfven i Woliskan, och deras bruk i hvardagstalet är 



