48 J.Jhlqvist 



\ 9y. Vida olïare i'iu |j3 ofvanbeskrifvet satt förekomma dessa sui- 

 iixer i förening med adjektivet oma, egen^ hyilket da antager betydelse af 

 den persons possessiv, hv.irs suf/ix är detsamma vidhängdt, och förblir 

 sjelft indeklinabelt. Följande exempel upplysa, närmare detta förhallande: 

 jag håller bröllopp åt min dotter^ miä piän pulmöj omani tüllärele; gif 

 Jidfrii ât dina hästar^ anna kagroj omasi oposiie; han slår sin hustru, 

 tama löb omasa naissa; vi skära råg med våra skaror, mö riiissä jii- 

 tämmä omani sirppié' kà; ni åken med edra hastar, tö ajatta omano 

 oposle' kà; de köpa foder för sina kreatur, nämä ossawat kormà omasa 

 s iwatoile. 



^ 99. Reßexivn äro ihse och ene, båda med betydelse af sjelf. 

 Ihse förekommer ensamt endast i nominativ, i alla andra kasus bifogas 

 dertill ene, hvilket far böjningsändelseriia och som åter ej förekommer i 

 nominativ. 1 betydelsen sjelf anträffas i de öfriga kasus ene vanligen en- 

 samt, och då sjelf siM- såsom ett personelt pronomen, får ene i dessa kasus 

 den ifrågavarajide personens suffix; t. ex. ät mig ''jelf, enelleni eller 

 enellé; af eder sjelf va, enellänö; hos dem sjeljva, eneläsä eller enellä. 

 IJetta ord, hvaraf plural är lika med singular, böjes på följande sätt: 



Nom. Ene 



Gen. Enê' 



Inf. Entä 



Iness. Enezä 



Elat. Enessä 



lllat. Enése 



Adess. Enelä 



Abiat. Eneltä 



