// otisi- Oramninlih. 



53 



underkastad åtskilliga förändringar, som framdeles på sitt ställe skola an- 

 gifvas; 2) -te, hvari konsonanten likaledes nudergår förändringar; 3) -ma 

 (-mä), och 4) -minê'(-misè'}, ändelse för det abstrakta snbstantivnm ver- 

 bale, som bildar öfvergången från verbet till substantivet, böjes genom alla 

 kasus och hvaraf endast inf. sing, och adess. sing, i förening med 3:dje 

 personens possessiv-suflix omedelbart höra till verbet. Följande äro de 

 böjningsformer, som förekomma med dessa ändelser t. ex. af verberna : 

 sön, ja^ åter, tulen, j(ig kommer, akkân, jag /lugger: 



1) Infinitiv: siiwwä, äto, tulla, kumnia, akata, hug^i>a. 



Translativ : siiww^ähsi, tidlahsi, akatahsi, //// att åta, komma, hugga. 

 2} Inessiv: siivrwezä, tulleza, akateza, ander ätandet, kommandet, 



huggandet. 



sömäzä, tulemaza, akkâmaza, i äta, komma, hugga. 



sömässä, tidemassa, akkamassa, frun att äta, komina, 



hugga. 



A A 



sömäse, tulemasa, akkâmàse, //'// alt äta, komma, hugga. 



sömättä, tulematta, akkâmatta, utan att a ta, komma, 



hugga. 



sömissii, lulemissa, akkamissa, alt ata^ konuna^ ^^^^gS^^* 



A A 



sömiselä, tulemisela, akkàmiselà, just i begrepp att äta, 

 komma, hugga, (i Finskan: syömäisillään, tulemaisillaan, 

 hakkaamaislllaan). 



^. 110. Adjektiv förekommer både i den oförHutna (praesens) och 

 i den förflutna (perfectiun) tiden. Den förras tillägg är -Ava, t. ex. af 

 wotan, ;ag tager, adj. pras. wdttawa, tagande, den sednares -nu, w^ot- 

 tanu, som tagit. 



-^Œ^' 



