M''^olisk GrammaliL 55 



\\ 113. Modus-tilli'lgget i passiv i'ir för pneseulativ elt -s, uppkom- 

 niel af -sse (-lise) ocli motsvarande Eslniskans -kse ( = s). Pr.i'teritiv's 

 motliis-tillägg är ett -tî, sammandraget af tie, livilkeii form förekommer i 

 (le här meddelade sångerna. Iiidefiniliv fogar elt -nes till stammen, kon- 

 ditional åter ett isi, likaledes sammandraget af isie. 1 imperativ och sub- 

 stantiv samt pra-sens af adjektiv begagnas aktiv's böjnings-ändelser, per- 

 fectum af sistnämnda modus lägger till stammen ändeisen -tu eller -tii 

 (-ttu I. -ttii). 



^ 114. I likhet med nominerna fördela sig verberna enligt sin 

 bindevokals beskaffenhet i följande fem klasser. 



A. J åkande Konjugation. 

 § 115. Första Klassen. 

 Enstafviga verber. 

 Prarteriliv's tillägg i denna klass är förkortadt till -i, vid hvars till- 

 komst den långa bindevokalen blir förkortad och bildar diftong med detta 

 i, hvarvid o och ö öfvergår till o. Indefinitiv's och konditional's ändelser 

 äro fördubblade. Konsonanten t bortfaller i infinitiv af substantiv's första 

 form, i inessiv af dess andra form och i pra-sentativ i passiv, hvarvid de 

 förändringar med stammen inträ/fa, som finnas förut beskrifna. Åfveii i 

 priTteritiv's ändelse 1 passiv bortfaller t. Exempel : jon, jag dricker. 



Ak tiv. 



Praesentativ. 

 Sing. 1. jon Plur. 1. jomma 



2. jot J2. jôtta 



3. jôb 3. jôvat. 



