80 A. A HhQVl ST 



A 



således ursprungligen handtag), wöti'in, farse med bälte, särwän, siirpla, 

 ratasau, rida. Ord med denna ändelse äro bildade ur verber och benämna 

 verktyget för den handling, som stamordel betecknar. En oäkta bildning 

 är ordet jalgû, jalkumê', ^itigbygpl^ såvida något verbalt slamord derför 

 ej finnes i språket. 



4) -<? (g. -é'); exempel: jawe, 'iiä/t/, kase, dagg, kate, täcke, kuë, 



A 



inslag, paise, böld, risset, barndop, pärme, konlning, sie, band, lilke, is- 

 pigg, af Slamorden: jawan, mala, kasan, väta, kåtan, förse med tak, 



A 



täcka, kuon, räjva, paisun, svälla, b/ilna, ristin, korsa dupa, pärmän, 

 kanta, sion, binda, tilkan, droppa. Med deiuia ändelse bildade substanti- 

 ver hafva alllid verber till stamord. Betydelsen af densamma är svär att 

 definiera, ty dermed bildade ord benämna än ämnet för den med stam- 

 ordet betecknade handlingen (t. ex. jawe, kuë, kate), än handlingen sjelf 

 (t. ex. risset) än åter dess resultat (såsom: paise, päraie, tilke). Oäkta 

 är bildningen üle, grcn/da, af iili, o/ver, pä. 



5) -ma (g. -ma'); exempel: surma, diid, Avajoma, sankt ställe, af 

 suren, dii, Avajon, sj/inku. Denna ändelse är egentligen andra ändeisen 

 för adjektiv prreleril., och substantiver bildade med tillhjelp af densamma 

 äro högst sällsynta 1 Wotiskan. 



(3) 'ikko (g. -ikû'); exempel: apasikko, aspskog, lehloikko, Ibfrikt 

 ställe, äfven lofliiig, ninisikko, lindskog, rogosikko, ra.ss, tammislkko, ek- 

 skog. Deiuia ändelse, den enda för kollektivers bildande i Wotiskan, 

 motsvarar de linska -kko och -sto, men fogas icke såsom dessa rakt till 

 stamordet, ulan tillägges det ur delta alledda egenskaps-adjektivet på -né' 

 (g. -se'). Sålunda äro de nyss anlörda orden ej omedelbart härledda ur 

 stamorden: apa, asp, lehto, blad, niui, lind, rôko, vassa, tannni, ek, utan 



