fVotisL- Grammatik. 85 



5} -kas (g. -k;V), tlllaod en substantiv-stam af konkret betydelse, 

 auCTifver rikedom eller öfverflöd hos subjektet pS det ämne, hvars 

 namn stamordet utgör; t. ex. denggakas, peiiningerik, leiwakas, som kar 

 spaiimål eller bröc/, oiagakas, çvi.sf/g, rôjakas, smutsig, mutikas, grum/ig, 

 razwikas, fet, umalikas, rusig, ur stamorden: deugga, penning, leipä, 

 spanmål, brÖl, öhsa, qvist, röja, smuts, muta, gyttja, razwa, fett, 

 umala, humla, rus. Stundom antaga ord med denna ändelse substantivisk 

 natur, t. ez. sörmikas, (egentl. som är försedd med fingrar) fingervant. 



6) -wa 1. -ivci (g. -wâ' 1. vrä'), lägges likaledes endast till substan- 

 tiv-stammar och tillkännagifver tillvaro eller förråd af det, som stamordet 

 benämner; t. ex. cirjawa, brokig, melewä, klok, önnewa, lycklig, wäce- 

 wä, stark, icäwä, ledsam, olewa, omsorgsfull, ur stamorden: cirja, 

 prydnad, meli, förstånd, önni, lycka, wäci, styrka, icä, ålder, tid, ôli, 

 omsorg. 



7) -za (g. -za'), tillagd en substantivisk stam, medförer ungefär 

 samma betydelse som den föregående ändeisen; t. ex. iloza, vacker, rut- 

 toza, hastigt förßy tände, munter, w^éroza, kullrig, ur stamorden: ilo, 

 glädje, rutto, hastig, wero, fördjupning. 



8) -la 1. là (g. -lä' 1. lä') har äfven samma betydelse som de två 

 föregående, t. ex. -wetelä, tunn (om flytande ämnen, egentl. vattenhaltig), 

 matala, låg, ur Tvesi, vatten, mata, krypa. 



9) -tå' (g. -ttomâ') tillkännagifver, att subjektet är i saknad af det, 

 som stamordet benämner; t. ex. leiwälo', brödlös, polijalo', bottenlös, ju- 

 maloito, gudlös, ur åtamorden: leipä, hrÖd, puhja, botten, jumala, gud. 



