WotisJc Grammatik. 113 



misikkoa cahsl Jiimala siniV murrella'." Jumala jutteb sotamehele: "mlhê 

 siä t;'itä pettelit? Miä lähtllin rahwassa murlèmâse, siä pettelit tämä' met- 



A A 



säse. Sinû' ühelisä' aigassaikà plliala piäb tîita kantâ." 



A 



Surma noTisi sotamehele piha pale. NoTisi so'tamês n'ûhâmàse ta- 

 bakkà. Surma nd'isi cüsümäse: "mi silla se on?" . — Sotamês wassasi: 

 "kasse on mokoma roho, kiii' tuleb icäwä, sitä waltas n'ûhà, tuleb wesola 

 sîs." Surma c üsüsi: "elko anna millei n'ûhata kasla rohta?" — "Kui' miä 



A 



sille annan?" — "Anna nennî' caê' pale kui ihse nûhasit." So'tamês 

 ^votti sarwê' pohjassa kânê' walla' jutteli: "mè sarwt' süämJse, n'ûhà 



A 



kui' pall'o tahot." Surma meni sarwv^' süäm'se, tama pani kànu' pale, da 



X 



ühehsä' aigassaikà più seal labakka-sarweza Surmà. 



A 



Meni Jumalale sîs üli ühehsämä' aigassaigâ'. Jumala tallä no~isi c ii- 



A 



sümäse: "kuza sill' on Surma?" Tama awasi tabakka-sarwe', da puisti 

 Surmà' sene mâle. Surma to^kkusi kui' cärpänj' seältä, iho ko~ikki oli 

 kuiwannu da lût kuiwannu, koikki oli pùii kui' cärpäni' waitas. Ju- 

 mala no isi sîs juttèmàse so~tamehele : "mine perass siä tätä tabakka-sar- 

 weza pît ühehsä' aigassaikà, miä pihala cähsin kantà ?" Sotam s ivassasi : 

 nî' i nî', kasse Surma iela tec i, rikkUta wotti denggoita, a c'öühät lappo"i. 

 Miä tulîn t<;iä -wassâ tälle, tämä milta denggoita c üsüsi; kui' 'b ollu niilla 

 denggoi enäpi kui' ko~lme rubl'i, a tappo~i, ühtä wirssà 'b lassennu mennä, 

 miä kah ' tuhatto'mà' wirssà' passa kotôse tulin sukua "vv ttamùse." 



Jumala no~isi sîs juttimâse Surmale: "sinû' piäb tehä totûla, eb piä 



A 



petellä c'etäitä; tapa ko ikki r'ätua mö c'öühä i rikas, c etä on Jumala lä- 

 hättännü tappamàse; elä w^o^ta denggoja, elaka denggoj ' peräss ühtä sali 

 enäpi kui' toissa." 



15 



