PT^otisk Grammatik. 



121 



III. 



O r dfö r teckning, 



A., aisen, lukta. F. o. E. haisen. 



Abras, -skör. E. = . F. hapras och aita, gärdesgärd. F. = . E. ait. 



haiiras. aiwassan, nysa. F. o. E. aiwastan. 



ådra, plog. E. åder. F. aalra o. aura, ajan, kora., drifva. F. o. E. - . 



ahaii, radn, fullsatta. E. = . F. ajalteleii, tänka. F. = . 



ahdaii. 

 alias, sniitl, träng. E. — . F. ahdas. 

 ahelmo, trängsel, cfr F. ahdinko. 



aher, gäll E. 



F. ahtera. 



aju, märg. F. - , hjerna, tanke- 

 förmåga. E. ajo. 



akaiia, pl. akanat, sådär; agnar. F. 

 = . E. ägan. 



ahila, kedja; grythänge. E. = . F. akkiina , fönster. F. =r o. ikkuiia. 



kahle. E. akan. R. okho 



ahjo, ugn. E. ahi. F. =, essja. alësî, städ. F. alasin. E. alasi. 



àhka, grå. E. ahk. a'gan, börja. E. := . F. ålan. 



ohwakko, aborre E. o. F. ahwen. aiko, vedklabb. F. haJko. E. alg. 



aigotan o aigoltelen, y6i/ors«X:a^à.s/7- allas, kartig, omogen, cfr E. haljas. 



ning ; miiiua a , jag gäspar. E. al I i, grå. E. hal. 



haigotan. F. haukotan. altia, skyddsande. F. haltia. 



aika, tid. F. = . E. aeg. alus, grundval; jartyg. F. — . 



aigass-aika, år. F. ajastaika. E. ajast- ammas, tand. F. o. E. hämmas. 



aeg o. aasla. 

 ailahtelen, gnägga. 

 aimo, os. F. haimi. 

 ainia, ende. F. ainoa. E. ainus. 

 aisa, fimmelstung. F. -. E. ais. 



âmo, gestalt, spÖke. F. haamu. 



anggerias, (//. F. o. E. angerjas. 



ani, gås. E. = . F. hanhi. 



anko, högaffel, dyiiggrep. F. hanko. 



E. ang. 



^ 16 



