Wotisk Grammatik. 



127 



kaipàii, k/aga. F. = . 



kaitsen, efterse, valla. F. o. E. = . 



kaiwan, t^räfva; stånga. F. =^ . E. 



kaewan. i'-id/ 



kaiwo, brunn. F. =■ , E. kaevi^. 

 kajaga, fiskmåse. E. kajakas. F, ka- 



jaTi^a. 

 kakkii, lunn pannkaka, cfr F. kakku 



o. E. kak. 

 kaks 0, tvilling. F. kaksoinen. E. 



kaksik. 

 kala, fisk. F. o. E. - . 

 kalanikka, fiskhandlare. 

 kalatsi, bulla. R. Raja<rB. 

 kali, se kiilu 

 kâlln, slicka. 



kaikkuni, kalkon. F. kalkkuunl. 

 kalkki, kalk. F. — . 

 kallis, dyr. E. = . F. kallis. 

 kaWotan, stjelpa. 

 kalmol, begrafninosplats. cfr F. 



kalma. 

 kalttoza, låg. 



kahl, don., redskap. F. =• . E. kolu 

 kana, höna. E. o. F. = . 

 kanawa, dike. R. RaeaBa. 



kanebio, ljung. F. kanerwa. 

 kaniAva, hampa. R. KOHOnja. 

 kanggas, väf; lyg. F. o. E. kängas, 

 kannan, bara E. o. F. = ; lehmä 



kannab, kon kaljvar. 

 kanne, nyckelring. F. kannin. 

 kannikka, brödkant. F. kannikka. 



E. kannikas. 

 kannus, sporre. E. o. F. = . 

 kanta, häl. F. — . E. kand. 

 kanto, stubbe. F. = . E. kand. 

 kapia, hof, klöf. F. kapio. E. kabi. 



R. ROnblTO. 



kapussa o. kapusta, kål. E. kapust. 



R. Ranycra. 

 kapulta, halfstrumpa. E. kapiit. 

 karja, boskap, hjord; lahoea lämpat 



karjâse, slappa fåren på bete. F. 



=r . E. kari. 

 karjus s i, vallherde. E. o. F. karjiis. 

 karmëa, grofi, skrofiig. cfr E. karme 



o. F. karkea. 

 karssa, kläda. R. RopoCTA. 

 kartan, undvika, frukta. F. o. E. 



kartan, 

 karii, björn. E. = . F. karhu:' ' ' 



