164 A. E. JSOUDENSKIÖLD 



och tennoxidens åtskiljande visat, alt den skiljer sig från tammela-tanlalllen 

 ej allenast derigenom, att en stor del jernoxidul är ersatt af rnanganoxi- 

 dul, utan äfven genom halten af 12 — 13 proc. tennoxid. 



För att besvara de frågor, som till följe liäraf uppkomma : finnas 

 vid Skogböle verkligen två skilda slag af tanlalil? och är den tenuhniiiga 

 tantaliten ifrån samma ställe isoniorf med den nästan tennfria från Tani- 

 mela? var en noggrann undersökning af en så stor mängd tantalit som möjligt 

 nödvändig. Härvid visade det sig, att två skilda arter verkligen förekom- 

 ma å Skogböle, af hvilka likväl den ena "tantalit med kanelbrunt pul- 

 ver" helt och hållet sammanfaller med tantaliten ifrån Tammela, äfvensom 

 att egentliga vigten af tammela-tantaliten blifvit antagen alltför ringa 

 (7,2 — 7,4 istället för 7,8 — 8,o ), troligen tillfölje deraf, alt till dess be- 

 stämning stycken användts, som blifvit glödgade vid stenens lösbrytande 

 och derpå en längre tid utsatta för luftens åverkan, eller ock varit under- 

 kastade något annat slag af förändring och sönderdelning. 



Kristaller af tantalit från Skogböle äro sällsynta och, då man 

 lyckats finna några, så ofullständigt utbildade, att en noggrann mätning 

 och bestämning af deras vinklar ej är möjlig. Vid deras luidersökning 

 finner man likväl snart, att tantaliten ifrån detta ställe i kristallografiskt 

 hänseende sönderfaller i tvenne skilda slag, hvilka, såsom deras egentliga 

 vigter utvisa, motsvara de begge olika på samma ställe förekommande 

 tantalföreningarna, nemligen : 



1. En lättare (egentl. vigt = 7,o — ~,\ ), mycket tenn- och mangan- 

 haltig tantalitart — kiinito-tanlalit. 



Ehuru äfven dessa kristaller höra till det rhombiska systemet, skilja 

 de sig dock genom utbildningen af de på dem förekommande former ge- 

 nast från kristallerna af tammela-tantalit. De tre hexaïdytorna, hvilka 



