^^J2 A. E. JSORDENSKIÔLD 



För bläsror i tång f5rSiilras ixloliteii ej, men Iftses lätt i Borax 

 och fosfoi-salt, med reaktiouer pä jera oclumiigaa. Om det mättade borax- 

 glaset 3ayo hastigt upphettas, blir det oklart och mjölkigt. Reduceras ixio- 

 litea med soda på kol, så erhåller man ganska ymnigt flittror af tenn. 



Rhombisk. a : 6 : c - 1 ; 0,5508 : 1,2460- Kristallerna äro vanligen 

 hexaidlika och begränsade af o/j, oo p Qo ooh » p" oo; mliilre fullständigt 

 utbildade anträfFar mm formerna p, ^p,p oo, 3 p Qo och J /^ oo . p'.p i 

 medelUanten =137° 40,2 i polkanterna = 95'6',toch 70° 27,8; c» p : ^ p 

 = 122' 18,5. Dubbelkristaller aro ganska allmänna med ] p Qo till tvil- 

 lingsyta. 



Egentliga vigten = 7,<\ — 7,i; på mindrerena stycken finner min den, 

 tillfölje af inblandad tantalit, ofta något högre. Hårdheten 6,o — 6,5. 

 Brottet (latmussligt, stundom nästan ojemnt. Svagt metallglänsande ; 

 ogenomskinlig; svartgrå till stålgrå. Pulvret brunt. 



Ixlolit har blott blifvit funnen vid Skogböle i Kimito tillsamm:ins 

 med tantalit. 



//. Tantalit; Ekeberg. 



Tantalit med kctnelbrunt pulver; Ekeberg, Berzelius. Skog - 

 bölil; A. Nordenskiöld. Tammela- tantalit', N. Norden- 

 skiöld. 

 De talrika analyserna på detta mineral motsvara närmast formeln 

 Fe' Ta 5, hvilken fordrar: 



Fe . . . 85,65 

 ta . . . I4,s5. 



För bläsror förhåller sig tantaliten som ixiolit, med undantag att 

 den blott gifver alldeles obetydliga reaktioner på tenn och mangan. 



