Bidrag till Finlands Mineralogi 175 



Icke anträffas i densamma, andra åler — fliisspal, apalil, molybdeiiil, 

 sphen, pyrit, pyrrhotiu, orthit — blotl ytterst sparsamt förekomma. Bland 

 dessa ;'lr isynnerhet ortliiten anmärkningsvärd deri genom, att den härstädes 

 bildar af kalk omgifna kristaller, hvilka icke hafva det (örändrade och an- 

 Crälla utseende, som så ofta tillkommer kristallerna af orthit, utan begrän- 

 sas af glänsande, om också böjda och ofullständigt utbildade ytor. Da til- 

 lika brottytan är alldeles frisk och oförändrad och sjelfva kristallerna om- 

 gifvas af en hvit, grofspatig kalk, så tyckes det som om mineralet skulle 

 förekomma härstädes i sin ursprungliga oförändrade gestalt. En analys af 

 detsamma skulle äfven derföre lemna ett ganska väsendtligt bidrag till fast- 

 ställandet af orthitens ganska omtvistade kemiska sammansättning, och ett 

 närmare utredande af dess kristallform torde ej heller vara utan Intresse, så 

 mycket mera, som kristallerna af den egentliga orthiten hittills ej blifvit 

 anträffade tillräckligt tydliga, att tillåta en noggran kristallogralisk under- 

 sökning. 



Orthiten ifrån Laurinkari bildar merendels blott små i skapolit in- 

 sprängda körtlar eller strålar: utbildade kristaller äro deremot ytterst sällsynta. 

 Den är rent svart till färgen, glasglänsande, ogenomskinlig. Brottet är flat- 

 mussligt; strecket och pulvret hvita; hårdheten 6,5, åtminstone på en del 

 stycken större än orthoklasens. Egentliga vlgten af ett större stycke, som 

 vägde 1,758 gl- = 3,4'27, af ett mindre, som vägde 0,723 gr. = 3,4J5. Ehuru 

 man ganska lätt kunde erhålla ett utomordentligt rent material för en ana- 

 lys af orthit ifrån detta ställe, så har någon sådan hittills ej blifvit offent- 

 liggjord. 



Kristallerna voro ej så tydliga, att några alldeles noggranna mät- 

 ningar med dem skulle kunnat anställas, men de beskräftade dock fullkomligt 



